SYDBERG I ÅNGERMANLAND, MEDELPAD OCH JÄMTLAND 239 



(68, s. 35) lämnar, och hvari upptagas dels ett antal nordiska mesofila 

 tropofyter, dels ej få sydskandinaviska arter, visande att vissa af dessa 

 redan i denna del af Norrland förmå lämna de mest gynnade ståndorterna 

 och fortlefva äfven på andra lokaler, där mark- och andra förhållanden 

 stödja dem mot de i egentlig mening härskande arterna. Bland de arter, 

 CoLLiNDER (s. 33 och 56) upptager med nordgräns i Medelpad,' återfinnas 

 ej få sydbergsarter såsom Cauipanula Irachcliiiiii, Clinopodiinii inilgarc, 

 Chclidimmvi majus, Heruiaria glabra, Veibascuni iiignun o. a., men äfven 

 en del till andra växtsamhällsgrupper hörande växter. 



42. Hattberget i Indals-Lidens s:n. Indalsälfven flyter genom öfre 

 delen af denna socken i en djupt nedskuren dal af c. 2 km. bredd; 

 fig. 3. På sidorna resa sig tvärbranta berg till omkring 300 m. ö. h. Vxt 

 af dessa berg, beläget norr om Sillre by, är det nu ifrågavarande. Sedan 

 ett trettiotal år har det enligt Örtenblad (273, s. 469 och 272, s. 49) 

 varit bekant, att här fanns hassel. GUNNAR ANDERSSON besökte berget 

 den 23 augusti 1894 och har lämnat en ganska ingående redogörelse, till 

 hvilken endast en rättelse angående höjd och läge samt ett par nya arter 

 äro att tillägga. 



Af generalstabens nya karta i i : 50000 vill det synas, som om väx- 

 platsen blott ligger 1,5 km. norr om Sillre ofvan Stordalen, att platsen 

 tillhör Sillre by, ej den närmast norr härom belägna Jerkvitsle. Då kartans 

 siffra för Sillre är 169 m., bör bergroten ligga vid c. 250 m. ö. h. 



»I öster och väster skjuta klippor fram, så att lokalen är skyddad 

 för alla vindar utom sunnan, och hvarje solstråle, som kommer dessa 

 trakter till godo, verkar här med full kraft» (13, s. 51). Vattentillgängen 

 är rik, marken är stenig och genomsläppande. Om hasselns förekomst må 

 endast nämnas, att omkring 50 buskar funnits, af hvilka dock flertalet nu 

 äro förstörda af människan. Busken trifs emellertid väl och sätter rikligt 

 nötter. Intressant är, att vid de försöksodlingar, som Örtenblad företog 

 med nötter härifrån vid det i dalen liggande Sillre, plantorna, ehuru sådda 

 i god trädgårdsjord, dogo efter ett par år (13, s. 51). I allt har Gunnar 

 Andersson här antecknat: 



*Corylus avellana, *Geranium robertianum, Urtica dioica. 



Riibwi idcBus. Poa serotina?, *Veronica officinalis, 



Prunella vulgans, *Vicia silvatica, 



*Epilobium montanum, Stellaria media, *Viola riviniana. 

 *Fragarm vesca. 



