240 TIONDE KAPITLET 



43. Sillreberget inom Indals Lidens s:n ligger uppenbarligen strax 

 norr om Sillre by. Bergroten torde ej kunna ligga lägre än c. 200 m. 

 ö. h. Branta hammare synas resa sig utmed södra och sydsydvästra sidan ; 

 fig. 3. Kyrkoherde S. J. Enander, som 1889 besökte berget, där växt- 

 ligheten var riklig, särskildt på sydöstra sidan, har härifrån meddelat fyn- 

 det af: 



*Cypripedium calceolus, »Sillre», *Geranium robertianmn. 



*Pyrola chloranfha, *Verbascuin thapsus. »Sillre». 



44. Backenberget. På Indalsälfvens norra sida, c. 2 km. SSO från 

 Indals Lidens kyrka och i socknen af detta namn (fig. 3), resa sig ett 

 par höga bergpartier, på hvilka vi icke känna något särskildt namn. Byn 

 Backen ligger på själfva bergfoten, hvilken enligt generalstabens mätning 

 vid landsvägen ligger 93 m. ö. h. För toppen finnes icke någon sifitra, 

 men den torde knappast understiga 200 m. ö. h. Berget har 1889 under- 

 sökts af kyrkoherden S. J. Enander. hvilken välvilligt från detsamma 

 meddelat dels nedanstående arter, dels att »en del af berget består af 

 kala hällar med fördjupningar, där god mylla ger näring åt rik växt- 

 lighet >/. 



*Arenaria serpyllifolia, *Filago montana, *S!lene rupestris, på klipporna 



*Calamintha acinos, *Sedum annuum, på klipporna ofvan byn, 



*Erysimwn hieraciifolium (68, vid landsvägen, *Verhascum nigrum, vid byn, 



s. T36), * » thapsus. 



Äfven anmärktes Lappa minor, hvilken Enander anser vild. 



45. Storberget inom Indals Lidens s:n. På västra sidan af Indals- 

 älfven, VNV från kyrkan, utgör själfva dalsidan uteroderade platåberg, af 

 hvilka Storberget (381 m.) och Vettaberget (209 m.) bilda en samman- 

 hängande komplex, åtskilda af en smal dal; fig. 3. Ost- och sydsidan stupa 

 brant, och här finnes säkert en ytterst intressant och märklig flora, af 

 hvilken vi genom kyrkoherde ENANDER erhållit kännedom om följande, 

 vid hans besök 1889 observerade arter, hvilka torde vara samlade på 

 Storbergets östra tvärbranter »vid torpet Stockholm». Om förekomsten 

 af Galmin trifloruni skrifver han, att den »växte högt uppe pä nordost- 

 sidan af ett berg vid torpet Stockholm, troligen på byn Åsens ägor». 



* A renaria irinervia, Galiurn iriflorum, 



*Cypripedium calcenlus, *Impatiens noli tangere. 



46. Hallberget. Från samma trakt som det nedan nämnda Byberget 

 omtalar K. F. DusÉN (74, s. 79) ett berg med detta namn. Adjunkt E. 



