SYDBERG I ÅNGERMANLAND, MEDELPAD OCH JÄMTLAND 247 



den å generalstabens karta benämnes. COLLlNDER skrifver Norbyknöl. 

 »Norbyknyhlen eller NorbykuUen» besöktes den 17 maj 1732 af den 

 unge Linné under hans lappländska resa, och i sitt vanliga lifliga 

 språk skildrar han de faror, som upp- och nedstigningen medförde. »Vi 

 pröfvadom på att gå neder för södra sidan, der allra brantast var och 

 klippa på klippa språng, då vi ofta måste asa neder hela stycket, och 

 hade då en liten sten felat i fasthet eller ett enda stupande varit, straxt 

 hade lifvet blifvit till intet». LlNNÉS skildring visar, att här branta tvär- 

 stup finnas på sydsidan. Bergets dominerande läge inom trakten framgår 

 af följande: »Med stor möda och trötsamhet hinde vi omsider öfverst upp 

 på knylen åt västra sidan. Här uppe hade invånarna i ofridstiden med 

 Ryssen sin vakt och skulle dageligen ett par vara här uppe, ty hafvet 

 sågs långt bart åt. Här stod en hel hop lång ved upprättad och öfver 

 uppå en stång med en tjärtunna öfverst uppe, hvilken skulle af vakten 

 antändas, så snart fienden ankom eller landsteg, ty detta bärg sågs hela 

 långa trakten och många milen bort åt.» 



Ett och två tredjedels århundrade senare, 1899, studerades detsamma 

 rätt ingående af den norske bryologen N. Bryhn (63, s, 57). Han säger, 

 att berget har stor rikedom på olikartade växplatser, solstekta, men äfven 

 fuktiga bergväggar, skuggiga klyftor, grofblockiga rasmarker, små myr- 

 sumpar på de många afsatserna och ett par små bäckdalar. Det finnes 

 såväl sand- som lerjord; berggrunden är urberg på ett par ställen med 

 gångar af eruptiv. 



Bryhn fann i allt på detta lilla område 275 mossarter, och han an- 

 för en grupp på ej mindre än 10 arter, som här har sin nordligaste hit- 

 tills kända förekomstplats i Sverige, medan 2 nordliga arter här nå sin 

 sydgräns; jfr ofvan s. 116. 



Fanerogamfloran är mindre ingående studerad, men genom CoLl.IN- 

 DERS fiora (68) och skriftliga meddelande känna vi följande arter: 



*Lonicera xylosteum. *Corydalis fabacea, *Pyrola chlorantha, 



Galium triflorum, *Silene rupestris, 



AclcBa spicaia, *Geranium rohertianiim, *Stachys silvatica, 



*Adoxa moschatellina, *Orobus vernus, *Verbascum thapsus, 



*Arabis thaliana, Polystichum filix mas, Viola umbrosa. 



Bryhn omtalar dessutom Trifolium spadiceiun (pä en sumpig äng vid 

 knölens fot), Rubus arcticiis samt Spergida vernalis (på bergets topp). 



