250 TIONDE KAPITLET 



vegetation blomstrar. Den meddelade artlistan, som uppenbarligen långt 



ifrån är fullständig, upptar; 



Ainus incana, Rubus idaus, Aconitum septentrionale, 



Betula odorata, Salix lapponum, Actcea spicata, 



Daphne mezereum, » nigricans, Convallaria majalis, 



*Lonicera xylosteum, » pentandra, Thalictrum simplex, 



Picea excelsa, » phylicifolia, Viola canina, 



Primus padus, Sorbus aucuparia, » suecica, 



Rhamnus frangula, *Ulmus montana, » palv.stris, 



Ribes rubrum, *V ihurnum opulus. » biflora. 



Rosa cinnamotnea, 



Till silurområdet höra äfven de sedan länge bekanta lokalerna vid 

 Prostgårdsfallet och Ristafailet (360 m. ö. h.) i Undersåkers s:n, 

 hvilka särskildt studerats af Elfstkand (79). Indalsälfven bildar som 

 bekant dessa fall; strandremsan kring det senare består enligt Sernander 

 (225, s. 26) af »brachiopod-skififer, kvartsit och Pentamerus-kalk, hvilka 

 fallen och älffåran nedanför eroderat uti branta, klyftrika former». Till 

 sydskandinaviska äro af här lefvande arter att räkna: Alliuin oleraceiim, 

 Betula venncosa, Carex ornitJwpoda, CJirysospleniwn alternifoliiim, Circcea 

 alpina, Polygala auiaia, Turritis glabra, Viola mirabilis och V. riviniana. 

 De lefva blandade med lundväxter, såsom ActcBa spicata, Rosa cinnamoniea, 

 Triticnin caninuDi samt ett påfallande stort antal fjällväxter, t. ex. Bartsia, 

 Carex alpina, C. atrata, Cystopteris montana, Oxyria digyna, Primida 

 strida, Sagina saxatilis, Salix reticulata, Saxifraga stellaris, Sceptruni, 

 Thalictrum alpinum, Tofieldia. llola biflora och Woodsia ilvensis [3 hy- 

 perborea. 



En annan intressant ståndort synes vara: 



Prästberget i Ragunda s:n, om hvilket med. kand. K. Wedholm 

 skrifver till oss: »Det är knappt ett berg utan blott en delvis klippig 

 brant mot Indalsälfven. Ligger strax ofvan prästgården och användes 

 mycket som en förträfflig utsiktspunkt.» Här växa Convallaria majalis, C 

 polygonatum samt Echinospernium deflexum, första gången iakttagen 1867 

 af J. Öhrn, under senare år äfven af apotekare O. Strömholm. Denne 

 har äfven en gång -funnit Silene mpestris, hvilken emellertid senare 

 af honom förgäfves eftersökts. A. Frisendahl har anträffat Erysimum 

 hieraciifolium} Erinras må att florans mindre artrikedom nog beror på, 

 att lokalen ligger på urberget, ej som den föregående inom den kalkrika 

 siluren. 



^ P. Olsson uppger äfven Arenaria serpyllifotia, Saxifraga adsceiidens, Stachys 

 siluatica, Verbascum thapsus och Viscaria alpina; jfr dock s. A. 



