SYDBERG I ÅNGERMANLAND, MEDELPAD OCH JÄMTLAND 25.3 



Rammculus repens, Spircpa tdmaria, Valeriana sambucHolia, 



Rithus saxatilis, *Stachys silvaiica, Veronica serpyllifolia, 



Rumex acetosa, Stellaria nemorum, Viola biflora. 



» arifolius, Urtica dioica /. glabra, 



59. Lermonsberget. Inom Frostvikens s:n norr om Kvarnbergs- 

 vattnet och mellan detta och Jormsjön skjuter en stor halfö ut från riks- 

 gränsen mot öster. Öfver det mot söder åt den förstnämnda sjön starkt 

 sluttande landet reser sig ett och annat berg med tvärbrant stup och 

 ringa vittringsjord på de öfre delarna. Ett sådant berg är beläget strax 

 NV om Lermons gård. Dess topp är 440 m. och bergroten ett 50 tal m, 

 lägre. Rasmarken nedanför är täckt af granskog. Någon utprägladt 

 sydligare vegetation kan knappast sägas finnas i själfva bergroten, men 

 vegetationen är där ganska yppig. I bergväggen och de mot söder och 

 öster sluttande partierna af toppen träffas emellertid några anmärkningsvärda 

 arter. Berget är en typ för de fattigare lokalerna af här beskrifna slag. 

 Orsaken till artfattigdomen torde med fog kunna ställas i samband med 

 dels bergarten (kvartsit), dels och förnämligast därmed, att rasmarken 

 kunnat öfverväxas af granskog, samt möjligen med vattenbrist under 

 vegetationsperioden inom de i värmeafseende mest gynnade delarna. Den 

 23 aug. 1907 antecknades af GUNNAR ANDERSSON: 



Cerastium vulgäre, Poa nemoralis t glaticantha, *Sedmn anniium. 



Oxalis acetosella, Polypodiiim vulgäre, 



På själfva toppen växte: Arciostaphylos alpijia, Stellaria media (i 

 askan efter en eld), Rtibus idcBJis och Jlscaria alpina. 



60, 61, 62. Hedberget, Karlberget, Fågelberget. Norra sidan af 

 den i O— V sträckta del af Ströms vattendal inom Frostvikens s:n, som 

 benämnes Fågelsjön (294 m. ö. h.), inramas af en brant, afsevärd höjd- 

 sträckning. Genom en betydande dalgång, som afför Stor- och Lillvatt- 

 nens vatten till Vattendalen, uppdelas den i tvenne hufvudpartier, det östra 

 Fågelberget (640 m.) och det västra Karlberget (681 m.). Detta senares 

 västra parti benämnes Hedberget (502 m.) och skiljes genom en mindre, 

 dju|) dalgång från Karlberget. Detta och Fågelberget nå med sina öfre 

 kala delar upp öfver björkgränsen. Hela nu nämnda bergrygg bildar på 

 ungefär 1 1 km. en starkt framträdande del i landskapet, och utmed långa 

 sträckor stupar en 200 — 250 m. hög tvärbrant bergvägg, hvars bergrot torde 

 ligga vid c. 430 m., ned mot sjön, flankerad af väldiga rasmarker, nedanför 

 hvilka byarna Fågelberget och Håkafot äro belägna. 



