254 



TIONDE KAPITLET 



Den stora öfverensstämmelsen i flora m. m. gör det lämpligt att i 

 et4 sammanhag behandla dessa berg, ehuru dock de allmänna förhållandena 

 först må skildras å hvartdera för sig. 



Första gången dessa berg nämnas i litteraturen torde vara i Botaniska 

 Notiser 1858 i de »spridda växtgeografiska bidrag», som af red. samman- 

 ställts, och till hvilka N. F. Ahlberg och E. A. Selberg lämnat bidrag 

 fiån Frostvikens s:n. De omtala åtskilliga arter af intresse såsom EcJii- 

 nospcniuim deflcxuui, Origannui och Asplcniuui scptcntrionale. Senare upp- 



Fig. 38. Karlberget i Frostvikens s:n, Jämtland. 



ger P. Olsson (198 och 202) ett flertal fynd. Upptäckten sS alm i de bägge 

 sistnämnda bergen ditlockade emellertid 1887 Tu. Örtenblad (273, s. 

 466; 272, s. 46), hvilken rätt utförligt beskrifver almens uppträdande, men 

 ej meddelar något om den öfriga vegetationen. Denna studerades 1894 

 af Grevillius (97) och senare af A. Holmgren (135). 



Fågelberget består enligt Grevillius väsentligen af glimmerskiffer, 

 af hvilka större och mindre block med sparsamt mellanlagradt grus träffas 

 i riklig mängd nedanför hammaren. Marken äfven vid almförekomsterna 

 anses vara ganska torr, dock nedsipprar ej långt därifrån rikligt vatten. 



