SYDBERG I ÅNGERMANLAND, MEDELPAD OCH JÄMTLAND 



263 



Riibus idcBus, 

 *Uhnus montana. 



Aconitum septenirionale, 

 *Ajuga pyramidalis, 

 *Anemone nemorosa, 

 *Asperula odorata, 

 Cerefolium silvestre, 

 Convallaria verticillata. 



*Corydalis fabacea, 

 Epilobium angnstifolium , 

 *Gah'opsis tetrahit, 

 Geranium silvaticum , 

 Melandrium rubrum, 

 Melica nutans, 

 Myosotis silratica, 

 Polystichum filix mas, 

 Potentilla erecta, 



Riimex acetosa, 

 Solidago virganrea. 

 *Stachys silvaiica, 

 Triticum caninum, 

 Urtica dioica, 

 Valeriana sambucifolia, 

 *Veronica officinalis, 

 Viola canina. 



70. Skogberg. Inom Hotagens s:n ligger på en rätt brant SO-sluttning, 

 närmare en half mil söder om Valsjön, gården Skogberg, 434 m. ö. h. Ett 

 tvärbrant stup några tiotal m. ofvan gården sk}'ddar mot väst- och nord- 

 västvindar. Skogen är nu till större delen undanröjd utmed detta, men 

 uppe i bergroten (c. 480 m.) träffas alltjämt en rik flora. Berggrunden 

 är fjällskiffrar. Då A. HOLMGREN och GuNNAR ANDERSSON den 5 sept. 

 1907 besökte platsen, anträffades stora, välmogna smultron. De antecknade 

 arterna äro: 



A conitum septentrionale, 

 Acttea spicata (i knopp), 

 Cerastium alpimim, 

 Cirsium heter ophyllym, 

 Epilobium angustifoliuni , 

 * » montanum, 



Erigeron elongatiis, 



* Fragaria vesca, 

 *Galeopsis bifida, 

 Gnaphalium silvaticum, 

 Melica nutans, 

 Milium effusum, 

 Phegopteris dryopteris, 

 Poa nemoralis -r glaucaniha. 



Rubus saxalilis, 

 Rumex acetosella. 

 *Sedum annuum, 

 *Silene rupestris, 

 Stellaria graminea, 

 Valeriana sambucifolia. 



71. Skärvångsberget. Då man far landsvägen utmed sjöarna Gysen 

 och Skärvången inom FöUinge s:n, kan man icke undgå att fästa sin upp- 

 märksamhet vid de mäktiga tvärbranta stup, gränsen mot öster för de 

 öfver silurlagren öfverskjutna fjällskiffrarna, som utmed dessa sjöar och sär- 

 skildt i Skärvångens by begränsa den rika, odlade bygden mot ofvanför 

 liggande subalpina skogsberg. Västerut från Skärvångens by för en väg 

 till Skalbodarna. Denna följer en genom fjällskiffrarna nederoderad dal, 

 och strax ofvan den öfversta gärden finnes en hög hammare med bergrot och 

 en större rasmark af väldiga block. Denna del af det vidsträckta Skär- 

 vångsberget benämnes Sörberget, i äldre tid äfven Lilltjärnsmyrberget. 

 Bergroten ligger c. 450 m. ö. h., medan toppen är 521 m. Vatten fram- 

 sipprar genom skiffrarnas springor rätt rikligt. En del af bergroten ligger 

 alldeles öppen utan träd, på den östligaste delen smyger sig löfskogen 

 ända in mot tvärstupet. Följande arter antecknades den 6 sept. 1907 af 

 Gunnar Andersson: 



