270 TIONDE KAPITLET 



Cystoptcris ))ioiitana finner en för sig nödvändig skugga, medan Saxifraga 

 adscendeiis, Encalypta ciliata och rJiaptocarpa, Zygodon lapponicus, Brymn 

 longicolluni, Dicrana, Polytricha, Bartramia Ocderi och Conostomum bo- 

 reale m. fl. fröjdas pä kUppornas hällar; och i djupa hålor dölja sig Bryum 

 hyinenopJiylloides och Fissidtms bry oides Hedw. undan dagens ljus; Pellia 

 cpiphylla, Preissia conimutata och Fiinbriaria pilosa samt Pel tig era venosa, 

 crocea och saccata betäcka fuktiga jordfläckar. 



»Ofvan denna bergvägg VL^^'^\i'6x granskogen, oc\\ de vidtagande björ- 

 karna samt de täta snåren af Salix laiiata, S. Lapponum och >S. glaiica 

 utgöra svaga hinder för de från Huminelns topp nedrasande klippstycken, 

 som samlat sig i stora massor. Obehaget af de olägenheter, som vand- 

 ringen öfver dessa stenhopar medför, ger snart vika för öfverraskningen 

 af den här rådande vegetationens rikedom och omvexling. Här förekomma 

 Äspidiiini Lonchitis, Silene riipestris, Ge?itiana nivalis, Stellaria nenioruni, 

 Saxifraga aizoides, den flerblomstriga Erigeron alpinus, Verotiica saxatilis 

 och V. Chanicedrys, Gentiana cavipestris och G. Aniarella, Convallaria 

 majalis, AntJiyllis Vu/neraria, Astragalus oroboides, Coeloglossuni viride, 

 Militini effusuvi, Aira flexuosa var. nwntana, Arabis hirsuta och Fragaria 

 vesca med djupt tandade kronblad; de mörka klippornas prydnader äro 

 Seduni acre, anmiuui och sexangulare vid sidan af Draba rupestris, Saxi- 

 fraga nivalis och opposiiifolia, Poa Gaudinii, Cerasiiuni alpinum och Lu- 

 zula spicata: och ur öppningar i klipporna framskjuta Aspleniiim viride, en 

 varieté af Woodsia ilvcnsis. Bryum Zierii, Br. Liidwigii c. form ad p 

 acced., Meesia nliginosa c. v. viinor, Trichostonmm glaucescens och Bryum 

 cucuUatuni; bland buskar af DapJine Mesereuni, Ribes alpinum, Rosa cin- 

 namomea och Salix hastata, återfinna vi en sydlig vårväxt i Corydalis 

 fabacea, som äfven förekommer på Totthummeln och i den mellanliggande 

 dalen; i sällskap med Polygala uliginosa och Hicracium borcalis blommar 

 Lotus corniculata.y> 



Från samtliga de källor, som stått oss till buds, jämte anteckningar 

 af Gunnar Andersson samt jägmästare A. Holmgren, F. Aminoff 

 och E. Gran, har den nedan följande artlistan sammanställts. I densamma 

 ingå naturligtvis icke alla å Äreskutan anträftade arter (sådana artlistor 

 finnas i 107, s. 95—107, samt 38, s. 286—297), utan blott dels sådana 

 arter, som äro karakteristiska för sydbergen, dels ock alla de, som vi med 

 säkerhet veta vara anträffade i hamrarne, i den långa bergroten utmed humlar- 

 nes fot eller i rasmarken nedanför dessa; betecknade med f. Flertalet af 

 de öfriga äro emellertid helt säkert äfven att räkna hit. 



