274 



TIONDE KAPITLET 



Aspidium lonchiiis, 

 Asplenium viride, 

 Bartsia alpina, 

 Botrychium lunaria, 

 Calamagroslis phragmitoiäes, 

 Carex atrata, 



» capillaris, 



» flava, 



» goodenoughii, 



» irrigua, 



» pallescens, 



s pauciflora. 



» rigida, 



» rupestris, 



» stellulata, 

 Cerastium alpinum, 

 Cerefolium silvesire, 

 Comanim palustre, 

 Convallaria maialis, 

 t » verticiUata, 



*Cprydalis tabacea. 

 Cystopieris fragilis , 

 Draba hiria [i rupestris, 

 Epilobium davuricum, 

 » Inctiflomm, 



Equiselum hiemalc, 

 Eriophorum scheuchzeri, 

 Euphrasia officinalis, 

 Festuca ovina f. vivipara, 

 *Fragana vesca, 

 Geranium silvaticum, 

 Gnaphalium norvegicum, 

 Habenaria ' conopsea, 

 Juncus higlumis, 

 » triglumis, 

 I.eontodon autumnalis, 

 f* List era ovata, 

 Luzula spicata, 

 Melandrium nibrmn, 

 Melica nutanx, 

 Miliutn effusum, 

 Molinia ccerulea, 

 Myosoiis silvatica, 

 Orchis angustifolia, 



» maculata, 

 "^Paris quadrifolia, 

 Parnassia palustrts, 

 Pedicularis lapponica, 

 Phegopteris alpestris, 

 » dryopteris, 



Poa ccesia, ■ 



» nemoralis v., 

 Polystichunt filix mas, 



» spinulosiim, 



Poientilla verna *ambigua. 

 Pyrola rotundifoUa, 

 Sagina saxatilis, 

 Saxifraga nivalis, 

 » stellaris, 

 Scirpus ccBspitosus, 

 *Sedum annmini, 

 Selaginella spinulosa, 

 *Silene rupestris, 

 Spircra u linaria, 

 Stellaria alp. f. calycaiilha, 



» nemorum, 



Tofieldia palustrts, 

 Vaccinium vitis idcea, 

 Valeriana officinalis, 

 Veronica alpina, 

 * » officinalis, 



*Viola riviniana (anföres som 



V. silvatica), 

 Viscaria alpina, 

 Woodsia ilv. [j hyperburea. 



79. Östberget på Frösön. Midt emot Östersund reser sig det be- 

 kanta Östberget (468 m.), bildadt i sina basala delar af siluraflagringar 

 och i sina öfre af porfyr. 



Isen har med tillhjälp af de förra märgiat de lösa jordlagren på ber- 

 gets sluttningar, och den senare bildar tack vare sin hårdhet tvärbranta stup 

 i öster, sydost och norr. Uessa torde \ara belägna på 350 — 400 m. ö. h. 

 Sträckvis öfvergå de till brant sluttande sydbackar. Detta gör, att det blir 

 svårare att här bestämdt skilja de olika lokalerna från hvarandra. 



Frosön, där utom i Östberget flerstädes ståndorter för sydskandinaviska 

 arter finnas, har sedan gammalt varit bekant för sin rika flora, och strödda 

 uppgifter om här iakttagna växtarter träffas flerstädes i litteraturen. 



En mera sammanfattande öfversikt af arternas fördelning har den 

 kände botanisten d:r Emil Warodell haft vänligheten lämna oss, och må 

 den här i allt väsentligt oförändrad ingå. Han uppdelar ståndorterna i 

 följande grupper: 



A) Södra sidan af öns branta sluttning mot sjön; jordmån 

 allmänhet styf lera. Här är vegetationen i hög grad yppig med här och 

 hvar ogenomträngliga snår af björk, hägg, rönn och gråa/: fynd härifrån be- 

 tecknas nedan med s. 



