SYDBERG I ÅNGERMANLAND, MEDELPAD OCH JÄMTLAND 



277 



81. Hofverberget. En af de mest framträdande höjderna kring Stor- 

 sjön är det inom Bergs s:n väster om sjöns sydligaste vik belägna Hofver- 

 berget (537 m.). Det reser sig 245 m. öfver Storsjöns yta och utgöres af 

 en öfver silurslätten öfverskjuten skålla af porfyr och kvartsit. 



Bergroten nedanför dess tvärbranta hammare (fig. 43 och 44) är sedan 

 gammalt bekant genom förekomsten af mänga för dessa trakter sällsynta 

 växter. När C. J. Hartman (108, s. 128) 18 13 som ung »med. stud.» 

 gjorde sina »physiografiska observationer» under en resa genom södra 



Fig. 44. Sydbranten i Hofverberget, Bergs s:n, Jämtland. Rasmarken är till en del be- 

 vuxen af granskog; i dess öfre gräns bergroten med den rika floran. 



Norrland, slog det honom, att detta »fullkomligt isolerade skogsberg hyser 

 dock i sin skugga de första egentliga fjällväxterna, nämligen Juncits tri- 

 glumis, Serratula alpina (syn. Saussureä)^ Carex alpina (jämte C. ornitho- 

 poda) och i ömnighet den täckaste af svenska ormbunkar, Aspidinni nion- 

 tanuni-}> (syn.: Cjstopteris niojitana).» 



En utförligare och ganska intressant skildring ger J. W. Zetterstedt 

 (268, s. 546) från ett besök 1840; han hade äfven öga för att sydliga arter 

 i anmärkningsvärd omfattning här förekommo. Han kallar »det namn- 

 kunniga Hofverberget, ett halftjäll af ungefär i mils omkrets — — — en 



