290 



ELFTE KAPITLET 



Crepis paludosa, 

 » ledorum, 

 Cystopteris fragilis, 

 Epilobium angnstifoliiim, 

 » alsinifolium, 



* » collinum. 



» hornemanni, 



* » montanum, 

 Erigeron elongatus, 

 Equisetum silvaticum, 

 Festuca ovina, 



■D » f. vivipara, 



Galium boreale, 

 *Galeopsis bifida, 

 Gentiana amar. *lingulata, 

 » campestr. *suecica, 

 » nivalis, 

 Geranitim silvaticum, 

 Geum rivale, 

 Gnaphalium norvegicum, 

 Habenaria conopsea, 



» viridis, 



Luzula multiflora, 



» spicata, 

 Majanthemum bifolium. 



Melandrium rubrum, 

 Melica nuians, 

 Milium effusum, 

 Mulgedium alpinum, 

 Myosotis silv. p alpestris, 



» arvens is, 



Oxalis acetosella, 

 Paris quadrifolia, 

 Phegopteris dryopteris, 



» polypodioides, 



Phleuni alpinum, 

 Phyllodoce ccerulea, 

 Pimpinella saxifraga, 

 Poa alpina, 

 » nemoralis ^ glaucantha, 

 » pratensis, 

 Polypodium vulgäre, 

 Polystichum filix mas, 



» spinul. ^ dilatafuh 



*Poteniilla argentea, 



» erecia, 



» verna, 



Prunella vulgaris, 

 Pyrola minor, 

 » secf.n.ia, 



Pyrola uni flora, 

 Rhinanthus minor, 

 Rubus saxatilis, 

 Rumex arifolius, 

 Sagina procumbens, 



» saxatilis, 

 Saussurea alpina, 

 Saxifraga nivalis, 

 *Sedum annuum, 

 Selaginella spinulosa, 

 *Silene rupestris, 

 Solidago virgaurea, 

 Spircea ulmaria, 

 Stellaria graminea, 

 Taraxacum officinale, 

 Thalictrum alpinum, 

 Trientalis europcea, 

 Trifolium pratense, 

 Trittcum caninum, 

 Urtica dioica, 

 *Vicia silvatica, 

 Viola biflora, 

 » tricolor, 

 Woodsia tiv. ^ hyperborea. 



90. Medskogsberget, i gränsen mellan Hede och Tännäs socknar, 

 är beläget pä norra sidan af Ljusnan ett par km. väster om Medskogens 

 by, efter hvilken vi benämnt detsamma. A ALBINS kända karta öfver 

 Jämtlands län kallas det Ulfberget, ett namn som dock skulle föranlecia 

 förväxling med ett annat af samma namn inom Hede s:n. 



Den stora, på långt håll synliga, tvärbranta hammaren, är afdelad i 

 inindre hamrar med hyllformiga afsatser, rikt bevattnade af det utmed 

 springor i berget framsipprande vattnet. På dessa växer rikligt och 

 yppigt Potentilla nivca, en art i Sverige känd endast från lappmarkerna, 

 jfr s. 107. Sydberget utgör i själfva verket den sydöstra afslutningen af 

 Lillfjället och toppen intages af fjällhedens växtsamhällen. Häraf förklaras 

 sluttningarnas rikedom på fjällväxter. Barrskogen på sydsidan är starkt 

 björkblandad. Bergroten och de artrika små kamrarna torde ligga vid 

 •600 — 700 m. ö. h. Vid den undersökning af dessa, som S. BiRGER (43, 

 s. 26) den 27 juli 1905 utförde, antecknades följande arter: 



Beiula odorata, 

 *Coioneaster vulgaris. 

 Daphne mezereum, 

 Picea excelsa, 

 Prunus padus, 



Ribes nigrum, 



» rubrum, 



Rubus idceus, 



Salix caprea, 



» glauca, 



Salix hasiata, 



T> nigricans, 

 Sorbus aucuparia. 



