SYDBERG I SYDLIGA NORRLAND, DALARNE OCH VÄRMLAND 301 



och Öster resa sig enligt generalstabskartan branta stup. Bergpartiet har 

 tvenne toppar, »Stora och Lilla Öjeberget» (WiSTKÖM), hvilkas bergrot 

 på södra sidan uppenbarligen utgöra en sammanhängande enhet. Det 

 förra är det östligaste och dess topp når 369 m. ö. h. Då Ljusnan nedanför 

 är 113 m. ö. h, torde bergroten ligga på omkring 250 m. ö. h. 



Utom de nedan, efter WiSTRÖM samt exemplar i Uppsala universitets 

 herbarium (UH.) anförda arterna, äro enligt det senare vid Öje äfven 

 Ajiiga pyraniidalis och AntJiyllis vulneraria anträffade. Den var. 7iana af 

 Jiniipcnis, som anföres härifrån, är väl sannolikt blott en form med korta, 

 tilltryckta barr och spaljerväxt och ej den verkliga fjällformen: 



Juniperus communis ^ nana. * AntJiyllis vulneraria, vid öje Miltum effusum, 



(UH.), *Pteris aquilina (UH.), 



*Ajuga pyraniidalis, vid öje *CirccBa alpina, *Silene rupestris, 



(UH.), *Convallaria polygonatum, *Stachys silvaiica, 



*Anemone hepatica, Galium iriflorum, *Viola mirabilis, 



* » nemorosa (enl. d:r Humiilus lupulns, nedanför » umbrosa. 



J. ÖHR.v), berget (262, s. 36), 



105. Offerberget. Inom Underviks socken är Ljusnans dalgång bred 

 och mäktig samt begränsad af markerade höjder. En mycket framträ- 

 dande sådan på dalens västsida alldeles invid norra sockengränsen är 

 Offerberget ofvan byn med samma namn. Bergroten torde ligga omkring 

 130 m. ö. h., medan toppen når 293 m. Enligt generalstabens karta stupar 

 det med sin östra och nordöstra sida i tvärbrant stup ned mot dalen. Wi- 

 STRÖMS uppgift, att de tvenne förstnämnda af nedan nämnda arter finnes 

 på »norra sidan», torde därför möjligen hänföra sig till O eller NNO sidan, 

 där naturligen äfven varma under stor del af dagen solbelysta bergsskrefvor 

 finnas. Från berget angifvas: 



Galium triflorum, *I mpaiiens noli tangere, *Vicla mirabilis. 



106. Dropphäll i Arbrå s:n. Från ett berg med detta namn anger 

 C. J. Hartman (io8, s. 126) 1818 ""Circcea alpina och *Iiiipat2cns noli 

 tangere och enligt P. W. WiSTRöM (262) förekomma här äfven "^Lonicera 

 xylosteuui och ''Alola mirabilis. 



107. Karlsberget. Inom Los s:n finnas talrika berg, som brant 

 resa sig öfver de flackare dalarna och dalslätterna. Angående floran å ett 

 par af dessa, hvars toppar torde ligga 400 — 500 m. ö. h., lämna R. W. 

 Hartman (113, s. 8) och J. A. VViströM (260, s. 8) några strödda upp- 

 gifter. Artlistorna äro sålunda på intet sätt fullständiga, ehuru de kom- 

 pletterats efter P. W. WiSTRöMS (262). Funna äro: 



