SYDBERG I SYDLIGA NORRLAND, DALARNE OCH VÄRMLAND 307 



ligger det nedan omtalade attrika sydberget Hykjebeiget och från björk- 

 backar i samma trakt anför SAMUELSSON: 



Ajuga pyramidalis, Carex pilulifera, Lonicera xylosteum, 



Anemone. hepatica, Centaurea jacea, Orobus iuberosus, 



Briza media, Fragaria vesca, Vibiirnnm opulus. 

 Carex ornilhopoda, 



Samme förf. omtalar äfven flera exempel på floran i hvad han kallar 

 »fuktiga björkängar», och äfven på dessa ståndorter återfinna vi flera af 

 de värmeälskande arterna i sällskap med ett påfallande stort antal fjällväxter. 



En lokal, som torde förtjäna en ingående undersökning, är Ärter åsen 

 inom Ore s:n. I KRÖNINGSSVÄRDS äldsta förteckning öfver Dalarnes 

 växter 1830 omtalas härifrån de båda för dessa trakter synnerligen sydliga 

 arterna Astragalns glycypJiyllus och LatJiynts silvcstris. Platsen torde 

 ligga vid Ärteråsens fäbodar, ett par km. väster om Ore älf, omkring 9 

 km. norr om Furudals järnvägsstation. Astragalns glytyp/iyllus' iörcVomst- 

 sätt på öfriga fyndorter gör det troligt, att en verklig sydbergslokal här 

 finnes. SAMUELSSON, som besökt trakten, har dock ej kunnat uppleta 

 någon dylik, men har vid »Ärteråsen» iakttagit: A/nits glutinosa, Betula 

 vernicosa, Anoiionc licpatica, A. ?icr//iorosa, Convallaria majalis, Fragaria 

 vesca, Silenc ni pestris samt TJiIaspi alpestre. 



I nordvästra Dalarna synas de sydskandinaviska arterna så godt som 

 alldeles saknas. Silene riipestris på Städjan, '['ilmrmun opulus tillsammans 

 med Galiuvi trifloruiii vid ett bäcklopp i trakten af Heden, samt ett par 

 lokaler för Betula vcrrucosa och Fragaria vesca, se där alla oss bekanta fynd. 



113. Hykjeberget. Under sin dalaresa 1734 besökte LiNNÉ det 

 omkring 10 km. NO från Älfdalens kyrka belägna berget af detta namn. 

 I en 1722 af Z. HOLLENIUS utgifven akademisk af handling hade det 

 omtalats såsom »en naturens sälsamma trädgärd, upfyld med många främ- 

 mande växter». LiNNÉ säger, att när han kom dit, »war alt ordinairt» 

 utom lönn, lind, Asplenium trichonianes, Geraniuni robertianuni, Pyrola inii- 

 Jlora, ]\'rhascuui thapsus och Viola uiirabilis. Utom dessa \'ar Astragalns 

 glycyphyllus »den alli-a raraste, den jag aldrig i Sverige tillförene wild 

 observerat, mehr än på 2 ställen i Skånska slätten kring Lund». Han 

 säger vidare: »Södra och östra sidan af berget var brant som en mur, af ren 



sten, som intet var klufven, till en otrolig höjd. Nedanför branta 



bergsklippan läg en smal grön plats rundt omkring på öster och söder 

 med hvai-jehanda örter utsirad, hvilken efter gemene mans utsago sades 

 vara curieusare än mången hortus Botanicus. Nedanför dessa klippor låg 



