SYDBERG 1 SYDLIGA NORRLAND, DALARNE OCH VÄRMLAND 



3<r 



Carex capillaris, 



* •> digitala, 



* » ornithopoda, 



* » parado.xa, 



* Centaurea jacea, 

 Cerefoltum silvestre, 

 Chrysanthemum leucanthemum, 

 Convallaria majalis, 

 Cypripedium calceolus, 

 Cystopteris iragili^, 

 Empetrum nigrum, 

 Epilobium angusiifolium, 

 Equisetutn pratense, 



» scirpoides, 



» silvaticum, 



Euphrasia officinalis, 

 Fesfuca ovina, 

 » rubra, 

 *Fragaria vesca, 

 Galium uliginosum, 

 Gentiana amar. *lingulata, 



» nivalis, 

 Geranium silvaticum, 

 Habenaria viridis, 

 Heracleurn sibiriciim , 



Hieracium sp., 

 *Hypericum quadrangulum, 

 Hypochoeris maculaia. 

 Lathyrns pratensis, 

 *Linum catharticum, 



* Lister a ovata, 

 Lotus corniculalus, 

 Lnzula pilosa, 

 Majanthemum bifolium, 

 Melampyrum silvaticum, 

 Melica nutans, 

 Molinia ccerulea, 

 Myrtillus nigra, 



» uliginosa, 



Nardus strida, 

 *Orobus vernus, 

 Paris quadrifolia, 

 Phegopferis dryopteris, 



» roberliana, 



Pimpinella saxifraga, 

 Plantago lanceolata, 



* » media, 

 Poa pratensis, 



*Polygala amara p alpestris. 

 Polygonum viviparum, 

 Potent illa erecta. 



*Primula farinosa^ 

 Prunella vul^nris, 

 Pvrola rotundi/olia, 

 Ranunculus acris, 

 Rubus saxatilis, 

 *Sedum acre. 

 Selaginella spinulosa, 

 Solidago vir^ahrca 

 Spircea ulmaria, 

 Succisa pratensis, 

 Taraxacum officinale, 

 Thalictrum simplex, 

 *Trifolium medium, 



« repens, 



Triticum caninum, 

 Tussilago farfara, 

 Valeriana samhucHolia, 

 Vaccinium vitis idcBa, 

 *Veronica chamadrys, 



* » officinalis, 

 Vicia cracca, 



* » sepium, 



* » silvatica, 



* Viola mirabilis, 



* T> riv in i an a, 

 Wood^ia ilv. ^ hyperbmea. 



Ii6. Styggforsen inom Boda s:n. Ett par km. väster om kyrkan 

 ligger den för sin naturskönhet och sina sällsynta växter sedan gamma' t 

 bekanta Styggforsen. Den senare egenskapen delar platsen med ett par 

 af socknens växtrika kalkberg: Silfverberget, Osmundsberget och GuUer- 

 åsen. Styggforsen är icke något »berg» som de öfriga. men de ökologiska 

 förhållandena äro delvis desamma som i bergrötterna, hvadan den här 

 beskrifves i samband med dessa. 



Förekomsten utgöres af en pä en förkastningsspricka iiteroderad djup 

 kanjon, hvars västra del vid fallhufvudet för den lilla å, som utfört ero- 

 sionen, består af urberg, medan norra sidan är på kant ställda öfver- 

 siluriska skiffrar (fig. 49) och södra sidan är sandsten. Pä dalens nordsida 

 finnes en hel serie varma, men med hänsyn till bevattningen synnerligen 

 olikartade lokaler, från de ständigt öfvervattnade vid själfva fallhufvudet 

 till de synnerligen torra på silurlagren i den tvärbranta s. k. Getryggen 

 vid kanjondalens SO ända. Om de sistnämnda gjorde GUNNAR ANDERSSON 

 vid besök d. 30 aug. 1903 följande anteckning. »På sydsidan af de af 

 växlande tunna kalk- och lerskifterlager bestående öfversiluriska skiffrarna 

 fanns så godt som ingen vegetation. Mot krönet lefde dock låga busk- 

 formade exemplar af Aliius incana och Popiilus irouula. hvarjämte funnos 



