328 TOLFTE KAPITLET 



Acer platanoides. 



Ängl. Stora vackra träd med mognade frukter i granskog vid Bölesta by i Nora s:n (157, s. 179; äfven 89, s. 

 82 och 88, s. 21. I SH. finnas ex. af L. L. Lsstadius från »Nora s;n» insamlade 1824, och i UH. från Bölesta tagna 

 1824). Dockstad, »här växte ännu trenne stora, frodiga lönnträd vid landsvägen och midtför den stig som förer 

 upp åt kyrkan» (267, s. 38;). Af denna lika litet som af följande uppgift (J. W. Zetterstedt år 1832, 267, s. 39) fram- 

 går med säkerhet, om exemplaren voro vilda: »Vid vägen, som viker af till venster opp åt Spjute gästgifvaregård 

 träffades åter 3 ä 4 lönnträd. Men de äro ännu blott 8 års telningar och knappt mer än 3 alnar höga. Likväl synas 

 de här trifvas väl och stå som vittnen att lönnen växer 6 mil norr om Ängermanälfven, hvilken man fordom an tog 

 som gräns för detta ädlare trädslag». Brunne by i Stigsjö s:n cirka 17 km VNV från Härnösand, vild (enl. C. G. Stro- 

 kirk 1904, ifr ofvan s. 176). Ytterlännäs: Sunnanå, troligen vild (enl. uppg. till. \rn.) Nora: Bergviken, vild enl. patron 

 Vikner, som hämtat exemplar till sin park därifrån (Arn.). Berg N:o 32, 33. 37. 



Mdp. Flerst. i kust- och dalbygderna. Njurunda: Lönnbackarna på Västansjö bys skog. Attmar: Ak- 

 tjärbäcken; östansjöberget; vid Långmyran; Norr-Hassel. Indal: Sunnå vid Kvarnbäcken (3 individ, numera inplan- 

 terade vid ett torp) (68, s. 122). Tuna: »inom Wattjoms by. invid järnvägsstationen med samma namn, i sydslutt- 

 ningen af ett berg. Lönnarna hafva yppigt växtsätt och frambringa mogen frukt» (272, s. 49). Då denna uppgift af 

 örtenblad är tryckt 1894, säger han i en annan afhandling 1893 (273, s. 469): »In Medelpad, wo der Ahorn noch vor 

 wenigen Jahrzehnten wild wachsend angetroffen wurde, kenne ich keinen Ort. wo man das Auftreten dieses Baumes 

 mit Gewissheit als spontan bezeichnen könnte.» Uppgiften upptages ej i Collinders Medelpads flora. Enligt E. Nor- 

 denströms »Utkast till Beskrifning öfver Stöde socken», 1769 (jfr 13, s. 53) anges: »I medeltid har man här tillgäng 

 till löfbärande träd, såsom björk, asp, al, sälg, vide, rönn, hägg, ja ock på några fä ställen 3.1 lönn, lind oc\x hassel, samt 

 smärre löfträd såsom vinbärsbusken, brakved etc.» Se äfven ofvan s. 238. Berg N:o 56. 



Jmt. »Uppgifven af Tuneld (i geogr. 1792) att växa i Stuguskogen» (198, s. 77). Vild vid Kälån å östan- 

 sjö område i Håsjö s:n (1891, jägmästare E. Ouchterlony enl. P. Olsson 202, s. 118). 



Håls. Arbrå: Backa. Forsa: Blacksås. Rogsta: Hornslandet. Hassela: Alfåsen (262, s. 57). Färila: 

 Ängraån (260, s. 3; 262, s. 57). Bergsjö: Vade vid ån (207, s. 362). Ljusdal: Lönn- eller Lindmor (262, s. 57; 

 272, s. 49). Järfsö s:n: »Det berättades tillika att lönnträd skola växa inom socknarna, hvilka jag dock ej säg» 

 (268, s. 556). Los: Lindtjärnsbäcken (18, s. 242; 41, s. 81). Enånger: Lindfallet (262, s. 57); Väster-Bölansskog (18, 

 s. 242). ^;4 mil NV om Voxna vid Sälmån. buskformig lönn (41, s. 81). Alfta: på Gränsbo skogsmark omkr. 3 km 

 från Gränsbo by fanns rikligt med vild lönn 1880, hvilken blef ett par gånger manshöjd (enl. G. A.). Kårböle: vid 

 Borran (A. Åsell). Berg N:o 98. 108. 



Gstr. Gäfletrakten: Åbyggeby; Jerfsta; Kubbo; Härnäs; Fleräng etc. (113, s. 14). Stenbäcken; Tolffors- 

 bäcken (120, s. 287). Vild i Gäfletrakten; i Hamrånge t. ex. vid Viksjö, på Furön och Björnön; i landskapets inre de- 

 lar vid Hofors. Urfors och Söderfors (Arnell 33, s. 9). I bref 1909 säger lektor H. W. Arnell: Hille, blott odlad. Ham- 

 rånge: vid Viksjö vild enl. uppgift; vid ån vild; vild på Furön och Björnön enl. student T. Öberg. Torsåker. Hofors, 

 vild. Söderfors, tyckes vild. 



Dir. På några ställen i det sydliga Dalarna. Källslätten i Kopparbergs s:n. Svärdsjö: Lumskölen. Bjursås: 

 Re.xbo. Leksand: Watta och Fenricksbo fäbodar. I Rättviks finnmark. Vid Klöfvet nära Dådrans bruk (151, 

 s. 53). »Enligt F. .4rosenius finnes ännu i Venjan på ett eller annat ställe lönn och lind» (214, s. 159). Bjursås: Rex- 

 bo, om vild eller ej omöjligt att afgöra (Sam.; jfr ofvan). Malingsbo (N. Sylvén). Enviken: Våckelberget (jfr 

 s. 316). Berg N:o 113, iig. 



