23 



Lifthed. Foruden med Grønland, Island og Spitzbergen, om 

 hvis Naturforhold vi have saa mange Arbejder, er det navnlig 

 den øst for det Hvide Hav i Tnndraomraadet liggende Halvø 

 Kanin, med hvilken Paralleler ville kunne drages; vi ere saa 

 heldige her at kunne henvise til et ganske nyt plantegeografisk 

 Arbejde over denne Halvø ved Russeren RICHARD POHLE, i 

 hvilket der er gjort indgaaende Rede for Samfundenes Art og 

 Sammensætning {^^). 



Hvad Naturen paa Kanin angaar, skal her blot nævnes, at 

 Temperaturens Ekstremer for Januar Maaned efter 15 Aars Iagt- 

 tagelser i Mesen, ved Halvøens Sydgrænse, ere -^ Ojg — •- 37,^^, 

 og Middeltemperaturen -~ ib,^^; for Juli 2,2—27./, Middel- 

 temperaturen 14,^°. Hele Aarets Middeltemperatur er -^ l,^"^. 

 — De nordlige Vinde (NV.— NE.) udgøre i Juni Maaned 57,(;0/o, 

 i Juli 46,5 °/o- Klimatet er et rent Fastlandsklima og saaledes 

 ret forskelligt fra Danmarks i Nutiden; i Danmarks Tundratid 

 (Fastlandstiden) maa det utvivlsomt have været mere lignende. 



Plantesamfundenes Udvikling. Plantevæksten har 

 utvivlsomt fulgt den svindende Is i Hælene og besat Landet, 

 saa snart det var isfrit; herfor tale Forholdene ved Randen af 

 Nutidens store Gletschere, f. Eks. Grønlands Indlandsis*). Plan- 

 terne fordelte sig efter Jordbunden i deres naturlige Samfund, 

 og snart begyndte de Kampe mellem disse, som vi kende fra 

 Nutiden (f. Eks. Warming, ^i). Der er ingen Grund til at antage, 

 at de i ældre Tider forløb anderledes end nu. Den Udvikling, 

 som foregik, betingedes af Klimatet, af Jordbunden, og i senere 

 Tid af Mennesket; af Klimatet afhang dels den jævne Forskjal- 

 ning af Plantearterne nord efter, som alt er omtalt, dels Udvik- 

 lingen indenfor de enkelte Samfund, idet nye Arter trængte 

 ind i de allerede eksisterende og søgte at fortrænge disses Arter; 



*) Nathorst udtaler 18;»1 C), at hans Fund „unmittelbar beweiscn, dass die 

 Glacialflora seiner Zeit vom finiiischeii Meerbusen bis nach Siid-England 

 verbreitet war", og at „diese Flora den Rand des Eises bei desseu grosster 

 Ausbreitiing ebenfalls umsåumt haben muss". Glacialfloraen har paa det 

 isfrie Land sluttet sig nær til Isranden, og der liar ikke været nogen anden 

 Vegetation nærmere eiul den. 



