29 



(CtRAI^NER ■"•' s. 3H), I liusliuid li;ir don ollor KOPPEN (3'-'. I, 

 S. 538) nordvestlig Udbredniiig, og i do østlige og sydlige Dele 

 mangler den. Den er næppe en egentlig Tundraplante, men 

 den forekommer i Tundraomraadets vestlige Dele indtil Kanin. 



Lyngen har utvivlsomt bemægtiget sig Tundramurkens Jord. 

 SARAUW har (1. c. S. 124) fremdraget en af P. E. MULLER 1887 

 udtalt Tanke, at Lyngheden paa Jyllands Flader i lige Linie 

 nedstammer fra den epiglaciale Vegetation. Dette er ogsaa min 

 0]:)fattelse. Det har jo vistnok først og fremmest været de ud- 

 vaskede Sandsletter og Bakkeøerne, paa hvilke den optraadte; 

 i mindre Grad paa Flyvesand ved Kysterne. Lyngen er i ringe 

 Grad i Stand til at kolonisere Flyvesandsbund ; BUCHENAU er 

 forbauset over, at Lyngen, trods dens massevise Optræden paa 

 Sild, endnu ikke har formaaet at erobre Sydendens, Hørnums, 

 Klitter og Klitdale ; MENTZ siger ('^^) om Nymindegab, at Lyng 

 kun findes i ældre Klitterrain, og hermed stemme mine egne 

 Erfaringer fra Skallingen og andre Fly vesandsegne ; til den øst- 

 friesiske Wangerooge er den først indvandret i nyeste Tid. 

 I de Heder, der vokse paa Klitter af Strandsand, har jeg ikke 

 bemærket Ahldannelse, men nok i Klitter paa Hedens Indsande. 



Lyngheden og Tundramarken ere nær beslægtede Samfund; 

 POHLE kalder jo en Formation af Tundraen „den arktiske Hede", 

 og jeg har selv 1887 ('■') fremdraget Lighederne og Forskellene 

 mellem Lyngheden og Fjældmarken i Grønland. De samme 

 Livsformer fremherske i Tundramark og Lynghede, nemlig 

 Dværgbuske, fleraarige Urter, Mosser og Laver — alle tilpassede 

 til at holde ud i Tørke. Men i Heden komme flere egentlige Buske 

 til, om end ikke mange, f. Eks. Enebær, og Halvbuske (Gyvel, 

 Visse-Arterne); Vegetationen i det hele er højere og tættere, 

 de forvedede Elementer overvejende, medens de urteagtige ere 

 trængte tilbage; dette er netop en Hovedforskel mellem Fjæld- 

 marken og Lyngheden. 



En Del af vore Hedeplanter er jo netop ogsaa gamle og 

 højnordiske Arter, der findes i Tundraerne, f. Eks. ArcAostaphylos 

 uva iirsi, Vaccmium uliginosum og V. Vitis idæa, Mnpetrum nigrnm, 

 hvortil maaske ogsaa kan regnes f. Eks. Anteimaria dioica, Cornus 



