36 



begyndt allerede i Danmarks Timdratid. POHLE omtaler Slik- 

 Vader lig vore danske, med de danske Arter Strand- Asters, 

 Strand- Vej bred og Strand-Treliage voksende paa den i hver 

 Flodtid overskyllede, lerede og dj^ndede Bund (Slik-Bund). De 

 danne som hos os pletvis tætte Bestande, og de hjælpe som hos 

 os til Landdannelse. Vi kunne utvivlsomt henregne disse Arter 

 til vore ældste Borgere. 



Ogsaa det næste, højere Bælte, Strandengen, findes paa 

 Kanin, en Vegetation af Saltplanter, Siv og Halvgræsser, som 

 kun ved Højvande sættes under Vand. Af danske Arter nævnes: 

 Stellaria crassifolia, Potentilla ansey^ina, Atriplex littoralis, Ar- 

 cUangelica officinalis, (Allium Sclioenoiwasnm), Mopecurus iwatensis, 

 Agrostis alba, Calamagrostis neglecta, Poa pratensis, Festuca rubra, 

 Juncus Gerardi o. a. Der er altsaa en vis Rimelighed for, at 

 denne Vegetation, med i alt Fald nogle af de nævnte Arter og 

 fl. a., udvikledes i Danmark i Tundratiden. 



Den mægtige sønderjydske Marsk maa efter almindelig 

 Antagelse være en forholdsvis ung Dannelse; den opstod under 

 og efter den postglaciale Sænkning, hvilket bevises derved, at den 

 paa mangfoldige Steder hviler paa Moser fra Egetiden, og efter 

 Forchhammer (1846, 44) fandt man endog, ved Udbedring af 

 Husums Havn, en Gravhøj med Flintredskaber under Marsken, 

 c. 4 m. (13 Fod) under Flodtidshøjde *). De mange undersøiske 

 Moser og Skove, der findes især langs Vesterhavets sydlige 

 Kyster, synes alle at naa op til Egetiden; de ligge mere eller 

 mindre dybt under Havfladen ; den største Dybde er vist den, som 

 Forchhammer angiver ved Frederiksstad, nemlig 33 Fod, men 

 Dybden er her saa stor, at man maa fristes til at anse Mosen 

 for interglacial. Der er ogsaa Marsk, som hviler umiddelbart 

 paa Diluvialbund f^'^). Ved Sænkningens Begyndelse synes store 

 Eiørskove nogle Steder at have dannet den første Vegetation, 

 saaledes som vi se i Nutiden ved Stadil- og Ringkøbing Fjorde, 

 eller i alt Fald have de været i Nærheden, da der under mange 

 Marskstrækninger findes „Darg", der nærmest er store, ofte 

 maaske sammenskyllede, Masser af Tagrør {^^' S. 38; 4*'' S. 260). 



*) Se for øvrigt Sarauw hos Hartz, *4> S. 24. 



