Nathorst fortsatte med stor Energi sine Undersøgelser over 

 denne Polarfiora i Europas Ferskvandsier, og en hel Del flere 

 Arter opdagedes (se ''); mange andre Botanikere i Sverrig, Fin- 

 land, Norge, Tyskland, England og Schweiz tog det samme 

 Studium op; og her i Danmark gav JOHNSTRUP, MiLTHERS og 

 GRONWALL vigtige Bidrag i samme Retning ; men de allervigtigste 

 og betydningsfuldeste her hos os skyldes dog N. HARTZ (^)*). 



Den samme Polarflora, om end ikke allevegne med de samme 

 Arter, ligger overalt i de nævnte Lande begravet i Ferskvandsier- 

 dannelser. Klimatet i denne Periode, som jeg vil kalde Tundra- 

 tiden, maa derefter have været arktisk, efter GUNNAR ANDERSS0N(-' j 

 med en Julitemperatur af 6 — d^ C. (Danmark i Nutiden 16,i")- 



Som det tredie Led i Rækken af Opdagelser, der har Be- 

 tydning for vor Planteverdens Historie, maa henvises til de dels i 

 ældre, dels i nyere Tid navnlig af svenske Geologer og Botanikere 



(Munthe, De Geer, Nathorst, G. Andersson, Sernander og 



andre) paaviste geologiske og topografiske Forandringer i Kvartær- 

 tiden (i'^.n). 



I Korthed er de følgende: 



Under Isens Afsmæltning, i „den senglaciale Tid", laa de 

 centrale Dele af den norsk-svenske Halvø flere hundrede Fod 

 lavere end nu; det sydlige Sverrig var ved et bredt Sund over 

 Mellemsverrig, hvor nu de store svenske Søer ligge, skilt fra 

 det nordlige, og over Finland var der Forbindelse med Ishavet. 

 Det senglaciale Ishav eller „Yoldia-Havet,, dækkede ogsaa en 

 stor Del af Vendsyssel (indtil 100—200' over nuværende Vand- 

 stand). Mod Syd laa Danmark derimod højere end nu, var land- 

 fast med Skaane og med Meklenborg (Danmarks „Fastlands- 

 tid"); Vesterhavsøerne eksisterede endnu ikke, men vare Dele 

 af det samme Fastland; korte, men vældige Floder førte efter 

 GEINITZ, 1903 (1-), den tilbagevigende Ismasses Smæltevand 

 gennem f. Eks. „Fehmarn Thai" og Langelands Bæltet til 



*) I 1888 oprettedes ved Dr. Pingels Initiativ „Danmarks geologiske Under- 

 søgelse" (se 3. R., Nr. 1, 1896 af dens Publikationer). I Begyndelsen var ingen 

 Palæontolog ansat ved den (se bl. a. Warming, Berlingske Tid , Januar 1896); 

 men fra 1ste April 1896 ansattes Mag. N. HARTZ, og vi kan nu haabe ved 

 ham at faa en planmæssig Undersøgelse af de vigtigste Arkiver for vor 

 Planteverdens Historie, Moserne. 



