52 



CHR. M. Poulsen allerede 1(S47 Bøgefrngter sammen med Eg i 

 Esinger Mosens øvre Lag, og nu 1904 har WEBER {'■*') fundet Bøg 

 i „Meerlebertorf" i Kielerfjord dybt under Vandfladen og i Lag 

 fra Tapestiden*). 



Bøgens Indvandring i Danmark, som VAUPELL har behandlet 

 saa udførligt, foregik uafhængigt af Klimatforandringer. Den 

 har erobret alle Landets Dele undtagen Bornholm, samt An- 

 holt og Læsø, vel sagtens fordi den ikke kunde komme over 

 Vandet**). Den har endnu næppe fuldendt sin Vandring nord 

 og øst for Danmark og naaet sin klimatiske Grrænse***). 



I det sydlige Sverrig stødte Bøgen sammen med Granen, 

 der ogsaa i geologisk sen Tid, maaske lidt tidligere end Bøgen, 

 begyndte sin Indvandring i Skandinavien fra Finland. Begge 

 rykke de fremad, og paa visse Omraader kæmpe de med hver- 

 andre, saaledes som R. HULT 1884 (•") har skildret for Blekinge. 



*) Han skriver •!*'> 8.49, at Bøgen, efter Lagets formentlige Daiinelsestid, først 

 er optraadt ved Kiel, da Littorina-Havet i Egetiden havde sin „højeste Ud- 

 dannelse", „da Havet omtrent havde faaet sin højeste Saltholdighed", og 

 efter vor ældre Stenaldertid, i hvilken Landet var beboet. Vandets Stigen 

 i Tapestiden tvang Menneskene til at flytte bort: „Skovtræerne, som herskede 

 omtrent paa den Tid, da Bopladserne maatte forlades, vare Eg og El. Ved 

 Siden af dem var Fyr, Hvidbirk og Smaabladet Lind til Stede, og sand- 

 synligvis allerede dengang, idet mindste snart derpaa, Hassel og Abild". 



**) Den store Bøg ved Melsted paa Bornholms østkyst er vel plantet. Den er 

 nu, 1904, efter C. V. PRYTZ, 24,3 m. høj og 4,^ m. i Omfang i Brysthøjde. 

 Bemærkes kan dog, at .lOH. Erikson 1902 fandt Bøg paa Øland, hv^or 

 man troede, at den ganske manglede, nemlig „ctt gammalt ståtligt" Træ 

 ved Horn paa Nord-Øland, saa langt fra Herregaarden, at det maa anses 

 for vildt. Han mener ogsaa at have Beviser for, at den i ældre Tid var 

 almindelig (BN., 1903). 



***) J. F. Schouw var den første, der 1822 gjorde Rede for Bøgens Udbreduing 

 og aflagde den paa et Kort (Grundtræk til en almindelig Plantegeographie). 

 Senere har bl. a. A. De Candolle diskuteret dens Udbredning (Géographie 

 botanique raisonnée). I nyeste Tid har Alr. Nilsson 1902 i Tidskr. f. 

 Skogshushållning gjort omhyggelig Rede for dens Forekomst i Sverrig og 

 Norge, og behandlet særlig Spørgsmaalet, om den er en Relikt paa de 

 spredte, langtfra hverandre liggende Steder, hvor den vokser uden for sit 

 sammenhængende Udbredningsomraade. Den hindres ikke af Klima i at 

 rykke længere mod Nord, men forøvrigt lader han Reliktspørgsmaalet 

 uafgjort. G. ANDERSSON har kortlagt dens Voksesteder i Sverrig (Samme- 

 steds 1903). Efter WiLLE (^i) er den i Fremgang i Norge. 



