58 



roides og Yiscaria purpitrpa) har han paa Falster kun fundet 

 paa Gravhøje*). 



Den tredie ovenfor nævnte Gruppe af Planter var de 

 „indslæbte". Ligesom allerede Beboerne af Schweiz's Pæle- 

 bygninger havde Ugræs i deres Marker (Kornblomst, Klinte, 

 Burre-Snerre, giftig Rajgræs (Lolium temulentum) **), Sandvaaner, 

 Mælde og Burre, efter G. Andersson ^^' S. 99), saaledes have 

 vore ældste Agerdyrkere tidligt, formodentlig med det aller- 

 første, urene Sædekorn, indslæbt Ugræs ; men med Sikkerhed 

 vides endnu næsten intet om, hvilke Arter det var; kun Frø 

 af Pileurter har SAKAUW kunnet paavise (se Nationalmuseet). 

 Om de i de sidste to Aarhundreder indvandrede Arter er det 

 noget lettere at faa endog meget nøjagtige Oplysninger. Fra 

 de seneste Aartier haves flere Tilfælde af Indvandring sikkert 

 oplyste; saaledes har JOH. LANGE og H. MORTENSEN omtalt 

 (BT. 20), at i 1866 og følgende Aar fandtes rundt om i Danmark 



*) Ikke uden Grund bestræbe danske Botanikere, og i Tyskland navnlig 

 CONWENTZ, sig for at værne om de sjældne Arter og om den oprindelige 

 Plantevækst. Som noget af det glædeligste i den Retning vil jeg fremhæve 

 Statens Fredning af Raabjerg Mile, Fosdalen og den c. Vs Kvadr. Mil 

 store Borris Hede (se S. 31). Ved Th. ScHlØTZ's Offervillighed fredes 

 endvidere Ci/prijjedilum calceolns i Rold Skov og Arctosfcqiliylos alpina 

 ved Ringkøbing. I Universitetets Skove ved Allindelille er det forbudt at 

 botanisere uden Tilladelse fra Botanisk Haves Direktør, for at frede om 

 Ophrys muscifera. I Modsætning hertil vil jeg fremhæve den aldeles util- 

 børlige Jagt efter sjældne Planter, som svenske Skoledisciple og andre 

 svenske Plantepressere udøve. Det formodes at være en svensk Samler, 

 der har udryddet Heleosciadium repens fra Hindsholm, dens eneste Voksested 

 i Danmark, og som et talende Vidnesbyrd vil jeg aftrykke efterfølgende 

 „tillkannagifvande", der 1881 trykt omsendtes i Sverrig til Skoler og Lærere 

 med Anmodning om at opslaa det paa Skolernes tabula nigra: „Nordens 

 raraste Våxt, Fhaca alpina Jacq. Herbarieexemplar, rikblommiga ock vål- 

 pråssade, af denne utom Skandinavien icke narmare an fråu några af Syd- 

 Europas Alper kiinda, men forlidet år å en afsats af Byberget i Hafvero 

 socken i Medelpad, upptåckta vaxt, bytas . . . samt såljas mot kontant 

 [for 2 Kr. 20 Ore] så langt forrådet råcker, af undertecknad, som i 

 år iusamlat allt (!!), hvad som å det inskrånkta våxtstållet forefanns . . . 

 Frånsta, via Sundsvall. P. Adler." — „Bot. Notiser" 1881, S. 203, tog 

 dog kraftigt til Orde mod slig „botanisk Vandalisme". — Se ogsaa J. 

 Langes Opfordring til svenske Botanikere om Skaansel af Irapa og andre 

 Sjældenheder i BN. 1877, S. GO. 



*') 1 on Prøve Mnmiehvede, som vort Botaniske Museum modtog i Fjor, 

 fiindtes ogsaa denne Arts Frugter (fra c. 2000 Aar f Ivr.), 



