GO 



Til clisse høre ogsaa mange af de indførte Skovtræer (Rødgran, 

 Ædelgran, Bjærgfyr o. fl.)*J 



Det er meget vanskeligt at dømme om, hvor mange af vor 

 Floras nuværende Arter der allerede fandtes her i forhistorisk 

 Tid; vi maa ogsaa her afvente Mosernes Udsagn. LANGE mener 

 imidlertid, at det næppe er Halvdelen (BFM. I, S. 90). Af vore 

 omtrent 1400 Arter skulde altsaa over 700 være indvandrede i 

 historisk Tid. ROSTRUP ansatte 1898 (i „Frem") Tallet af Arter, 

 som ere indvandrede alene i det 19de Aarhundrede, til c. 150, 

 hvoraf 30 (nu allerede flere) i den sidste Menneskealder. 



Vandring i Flok. Man vil have set af det foregaaende, 

 hvor overmaade lidt sikkert vi vide med Hensyn til Tiden for 

 vore Plantearters Indvandring. Det vilde give vore Slutninger 

 en solidere Grundvold, hvis visse Arter af biologiske Grunde 

 vare saa nøje sammenknyttede, at de altid fulgtes ad, saa at vi 

 kunde slutte, at samtidig med Arten A kom Arten B o. s. v., 

 at Planterne altsaa vandrede i Selskaber eller i Samfund. Sko- 

 vens Bundflora er jo mere eller mindre nøje knyttet til Høj- 

 skoven; Naaleskoven har sine ejendommelige Arter, Bøgeskoven 

 sine, og Elleskovens ere atter forskellige fra disses. — Følges 

 Højskov og Bundflora ikke ad? 



") At Botanikere eller Planteelskere udplante fremmede Arter i den frie 

 Natur, er ikke ubetinget heldigt, især hvis det ikke bhver almindelig kendt. 

 Hvor mange vide vel, at Nøkkerosen (Nymphæa alba) er indplantet paa 

 Bornholm? En Botaniker har plantet Ledum jmlnstre i Teglstrup Hegn; hvis 

 den trives, vil den fremtidig kunne foranledige videnskabelige Fejlslutninger 

 af Folk, som ikke kende Sagens Sammenhæng. Dertil kan den, der 

 plantede den, ikke være sikker paa, at ikke andre Arter ere fulgte med 

 (ved Frø eller Sporer)! MORNEMANN nævner (64), at „vor flittige og kyn- 

 dige Botaniker Hofman-Bang, da han var Ejer af Bidstrupgaard ved Ros- 

 kilde, udsaaede mange Planter paa Højene der omkring, hvoraf nogle 

 endnu blive fundne der" [ogsaa endnu], og at „Hr. Prehn (Gastwirth) i Preetz 

 .... udsaaede ligeledes i Sandgrave og andre Steder adskillige Planter i 

 denne Egn, hvoraf nogle endnu aarlig fremkomme til Forundring for 

 fremmede Botanikere". .Ja, der ser man Følgerne! Saadanne Akklimatisa- 

 tionsforsøg bør overlades de botaniske Haver, men allerbedst var det 

 naturligvis, om der til disse var knyttet f. Eks. Arealer af Klit eller Mose, 

 i hvilke man kunde indplante saadanne Arter, som fordre saa ejendommelige 

 Kaar, at Haverne ikke kunne byde dem disse. 



