71) 



()|> til Midland. I)"iiiii()(l er den sjii-ldcn i ^ryskliiiKl (,.,i^ainl(' Huv<i;i;, 

 grusede Flodbredder, .l('iid)aii('diniiiiiiiii('r"), oi'tc indlpi-l med liallast; 

 paii denne Maade er den iiiaasUc onsaa koiiiiiK-ii lil I jinirjoidcii. I det 

 sydlige Norge er d<'n sjiiddcMi, i Svci-i-ig lindes den kim i llallaiid og 

 Boliuslen. 



En Mængde andre Arter have derimod en mere nordlig 

 eller rent nordlig og nordøstlig Udbredning, og om dem 

 maa jeg antage, at de ere eller dog kunne være indvandrede 

 hertil i nyere Tid, d. e. i Bøgetiden, maaske endog i dens aller- 

 sidste Tid. Indvandringerne her til Landet fortsættes jo stadig 

 (jvfr. Convolvulus Soldanella). Disse Arter ere tillige utvivlsomt 

 i det hele gamle Arter, nogle med cirkumpolær Udbredning. 

 Intet Under, at man da har troet, at de ere Relikter fra Fyrre- 

 tiden eller en endnu tidligere Tid. De i'ortjene utvivlsomt Be- 

 nævnelsen „Pseudorelikter", som NATH0R8T indførte (BN. 1895) 

 for Planter, der paa visse Steder synes at være Relikter, men 

 maa være komne der i nyere Tid*). 



De vigtigste af disse hovedsagelig kun i det nordlige Nørre- 

 jylland og Nordsjælland forekommende Arter, som jeg her vil 

 omtale, ere følgende: Cypriiiedihim calceolns, BiiUiarda aquatica, 

 CornHS HHocica, Lqn/isetn/m varm/aUim, Halosdas acoUciim, Mertensia 

 maritima, Rnhiis CJiamæmorus, Salix Jiastata, SclaginfUa spla<ji- 

 iioidcs, Silene maritima, Hparfjanium ajfmp. Desuden bør Ihle- 

 nioniufii, coendmm omtales, og EtiphrdHid horetdis kan ogsaa 



*) Natiiohst og Si:knaN1)i:i{ har (liN. 1894, \WM\) paavist arktiske og subark- 

 tiske Arter, f. Eks. Suxifraga Hirculus, Dværgbirk og Salix Lapponum, 

 l)aa Steder, der i Stenaldersænkningens 'J'id laa under Vand; de maa selv- 

 følgeligvære indvandrede elter denne Tid. Ligeledes har WiLLE og lIOMVinoK 

 paavist Forekomsten af Dnjafi paa Stranden ved Langesund (Nyt. Magaz. 

 f Naturvidenskab, 41, 1903) I Lyngby Mose lindes on Del sjældne, 

 nordlige Arter, som Carex chordorrhiza, ('. liniosa , (Mia, Schcuchzeria, 

 ryrola rotnndifolia, Eriophorum alpinmn, Saxifragci Hirculus; de maa 

 som alle de andre være komne i nyere Tider, da Mosen er en ung, endnu 

 meget vaad Hængemose. Derfor kun Mosen godt være gammel, regnet med 

 menneskeligt Maal. 



Moser synes at kunne vokse rask i Henseende til Kvantiteten af de 

 Mosser og andre Vandplanter, som oi)fylde Vandene, men „det gaar lang- 

 somt med Kvaliteten", d. e. med Dannelsen af fast og god Tørv. Se 

 Vaupfj.L: beretning om Gammelmosens Tilstand 1844 og 18G1. (Tidsskr. 

 f. Landøkonomi. 18G2). (Jamnuilmosen henligger efter Finansministeriets 

 Hestennueisc fredet, for at Tørvens Vækst kan studeres. 



