81 



IVii 8k. — Vb. og er funden mange Steder i det sydlige Norge ; findes 

 endvidere paa Island, i Vestsibirien, og er aabeubart nærmest en nordisk 

 Art, der saa mange Steder er sjælden, fordi passende Voksesteder 

 manglo. Den er vist ført til Ivaabjerg >Mile fra Norge eller Sverrig 

 med Vandfugle. 



Salix hastala L. er funden i Moser i Jylland, især nord for Lim- 

 fjorden, og i Nordøstsjælland. Den er en subarktisk Art, der er al- 

 mindelig paa Fjældene i Norge op til Østfiumarken og i det sydlige 

 gaar op til 4500 Fod; i Sverrig gaar den fra Lapmarken til Skaane, dog 

 sjældnere i det sydlige. I Lavlandet syd for Østersøen findes den ikke, 

 men optræder sjældent i de mellem- og sydeuropæiske Bjerge. Dens 

 disjunkte Forekomst tyder paa større Udbredning i ældre Tid. Naar 

 den er saa almindelig i de nævnte Dele af Danmark, maa dette sikkert 

 tyde paa ny Indvandi-ing fra Nord og med Vind. 



RtihtfS Ghamæmorus L. er en arktisk Art (Arktisk Amerika, 

 Sibirien, Sj)itzbergen, Grønland o. s. v.), som er almindelig i Norge, 

 Sverrig, Noi-d-Rusland, men bliver sjældnere mod Sydvest; endnu i 

 Østpreussen er den ret udbredt, men i Vestpreussen og andre Dele af 

 Tyskland meget sjælden. 



I god Overensstemmelse med denne nordf^)stlige Udbredning er 

 dens Forekomst i Danmark : kun det nordligste Jylland og det nord- 

 østligste Sjællaud (til de af Lange anførte Voksesteder kan jeg føje : 

 Tokkekøb Hegn i Sjælland. Langes „Hammelmose" er det samme som 

 Store Vildmose). 



En noget videre Udbredning bar Cornus suecica Li. Den er saa al- 

 mindelig i Vendsyssel, paa aabne Kratbakker og højt liggende Moser, 

 at den er en Karaktei^plante der (Deichmann Branth); findes i Han- 

 herrederne og derfra spredt ned gennem Halvøen til Nordtyskland. 

 Endvidere er den funden i Nordfyn, almindeligere i Nordøstsjælland, og 

 ved Ulfshale. 1 Tyskland er den kun i de nordlige Dele (sjælden i 

 Pommern). Derimod er den almindelig i hele Sverrig-Norge til Nordkap, 

 i Finland o. s. v. Den er en arktisk Art (Arktisk Amerika, Grønland, 

 Island, Færøerne, Nord-Rusland, Øst-Sibirien), som i Danmark vel er 

 en gammel Borger, der har været mere udbredt tidligere og maaske 

 endnu findes pan gamle Voksepladser. Naar den nu er almindeligst 

 nord for Limljordeu og i Nordøstsjælland, er ny Fremtrængen for- 

 modentlig Grunden. 



En Art, som ikke var funden her, da Lange skrev i 1878, er 

 Polemonium coeruleumlj. Den fandtes 1896 i Rold Skov af Jul. Lassen 

 og 1897 i Vendsyssel af Ostenfeld, hvor den muligvis er gammel, og 

 er ogsaa funden (forvildet) andre Steder (BT., 20, 21). Ogsaa i Nord- 

 tyskland, bl. a. Holsten, er ■ den sjælden ; den betragtes her som vild, 

 men hvad der gør Sagen vanskeligere er, at den baade i Holsten og 



11 



