82 



hos os dyrkes i Haver og forvilder. Den er almindelig i det nordligste 

 Europa (Lapmarken, Finmarken), sjælden i de sydligere Dele af den 

 norsk-svenske Halvø, findes i Pyrenæerne og andre sydeuropæiske Bjerge. 

 Maaske den er vild paa flere af de fra ældre Tid angivne Lokalitetei' 

 (Gelert; BT. 21). 



En Art, som maaske foreløbig bedst holdes ude af denne Sammen- 

 stilling, er Euphrasia borealis (Towns.) Wettst. Efter Ostenfeld (BT. 24) 

 har den hidtil kun været kendtfra England, Skotland, Shetlandog Færøerne 

 samt Vestnorge, men synes at være almindelig i Klitter i det nordligste 

 Vendsyssel. 



Til de nævnte Arter kan endnu føjes følgende Strandplanter, der 

 synes at være indvandrede fra Nordvest eller Nord. 



Haloscias scoHcum (L.) Fr. maa nok kunne kaldes en cirkumpolær 

 arktisk Art. Den findes fra Øst-Sibirien over det arktiske Nord- Amerika, 

 Sydgrønland, Island, Færøerne, England, Norges Kyst (almindelig) o]) til 

 Varanger. Den er hos os kun funden ganske faa Steder i Thy og 

 Vendsyssel ; syd for os mangler den ganske. I Sverrig er den sjælden 

 (Nordvest-Skaane og op til Bohuslen). 



Mertensia maritima (L.) har en lignende Udbreduing som Haloscias. 

 Den er i Norge ikke sjælden langs hele Kysten op til Varanger og 

 derfra ind i Laplaud. I Sverrig er den kun funden i Bohiislen. Hos 

 os i det nordlige Jylland, næsten alene nord for Limfjorden. Syd for 

 os mangler den ganske. 



Mere atlantisk er Sileue ■maritima With., der Ira Portugal naar op 

 til England og Island, er almindelig langs hele Norges Kyst op til Øst- 

 finmarken, paa Sverrigs fra Bohuslen til Skaane, og som sender Ud- 

 løbere ind langs Sverrigs Kyst til Vesterbotten. Naar den hos os kun er 

 funden paa Kysterne af det nordligste Jylland og ved Kattegat, synes det, 

 at den endnu ikke er naaet saa laugt, som den kan, ind til Østersøens Kyster. 



Der er i det Ibregaaende anført 11 Arter, som kunne kaldes 

 arktiske, og som jeg efter deres Udbredning lier i Landet anser 

 for indvandrede nordfra i nyere Tid til de nordligste Dele af 

 Jylland (og Nordøstsjælland); 4 (5?), som have en mere nord- 

 østlig Udbredning, men ogsaa rimeligvis ere indvandrede fra 

 den norsk-svenske Halvø, og 2 som have vestlig Udbredning. 

 Man kan ikke nægte, at der er en vis arktisk og subarktisk 

 Kulør over Nørrejyllands (og Nordsjællands) Flora, særlig de 

 allernordligste Dele. Dette bliver endnu mere paafaldende 

 derved, at Multebær og Svensk Kornel ere ret almindelige. 

 Multebær endog i Mængde paa sine Steder af Vildmoserne. 

 Det er da ikke underligi-, at denne arktiske Tone allerede for 



