86 



ogsaa Arter over f. Eks. andre Dele af Sjælland, men her 

 hindrer Kulturen deres Trivsel. Jylland har mere uopdyrket 

 Land end de øvrige Dele af Danmark^ og derfor vil Jylland 

 vel ogsaa bevare de indvandrede Arter bedst. 



Vandringsmidlerne maa antages at være tilstrækkelige. 

 Nogle have støvfine Sporer eller Frø*), eller Frøene have 

 Svæveapparater (Salix hastata), andre have Kødfrugt (Conius, 

 Arctosta])hylos), andre ere Ferskvandsplanter , hvis Frø for- 

 modentlig spredes ved Vandfugle, og andre ere Strandplanter, 

 hvis Frø rimeligvis Strømmene kunne føre af Sted. Hos ingen 

 synes Frøene at være saa store, at de ikke let kunne optages 

 mellem Fjerene paa en Fugl**). Den, som synes at have 

 ringest Vandringsevne, er Polygonum viviparum. 



Jeg slutter altsaa af de foreliggende Kendsgerninger, at de 

 nævnte Arter hovedsagelig i nyere Tid ere indvandrede over 

 Skagerrak til Danmark***). 



*) Alle Mosserne, Laverne, Selaginella, Padderokken, Cypripedium. — I en 

 Afhandling om Kryptogamfloraen paa Rømø skriver Jaap, at Sporer af 

 mange Svampe blive ved Vinden førte over til Øen, da Æcidium-værterne 

 for mange heterøciske Snyltesvampe overhovedet mangle der. „Det alpine 

 Levermos Lophozia alpestris (Schleich.) Steph., der har slaaet sig ned i 

 Klitterne, er vel ved Fugle ført dertil fra Bjergegne". (Schriften d. naturvv. 

 Verein f. Schleswig-IIolstein XII. 1903). 



**) Over Skagerrak gaar der sikkert et stort Fugletræk. Afstanden mellem 

 Norge og Danmark er jo kun ringe. Under visse Forhold kan man fra 

 Jyllands Kyst se Skyerne ophobede over Korges Kyst og angive dens Plads. 



***) Disse Anskuelser om Planternes Indvandring til Nørrejylland fremsatte jeg 

 i Bot. Foren. IG. April d A. (se for øvrigt lo, S. 204; NM., «, S. 322). 

 Efter at ovenstaacnde var nedskrevet, gjorde N. Hartz mig opmærksom 

 paa et i August d. A. udkommet Værk af C. WEBER: „Ub. eine friihdiluviale 

 u. vorglaziale Flora bei Liiueburg" (Abb. d. K Preuss. Geolog. Landes- 

 anstalt. 190-1. Heft 40), og paa følgende Udtalelse heri (S. !r)9): „Schon aus 

 der Natur der beiden iieuerdings im norddeutschen Tieflande aufgefundenen 

 Standorte der Zwergbirke ergibt sich, dass die Pflanze dort ein verhilltniss- 

 milssig junger Ansiedler ist." „Die Reliktentheorie hat eine grosse hcu- 

 ristische Bedeutung gehabt. Wenn man jetzt aber noch die Vertroter der 

 nordischen Vegetation in der Tiefebene ohne weiteres als Glazialrelikte 

 auffasst, so vergisst man, dass das ehemalige Vorhandensein eines wilrmern 

 Abschnittcs der postglacialen Zeit alle wirklichen Glacialptlanzen, die sich 

 bis dahin noch im Tieflande erhalten hatten, mit grosser Wahrscheinlichkeit 

 vernichtet hat. Man vergisst ferner, dass die Standorte, an denen sie 

 gefunden wiuden, insofern es sich um Moore haudelt, erst in sehr junger 



