12 Veronica. II, 1. 



1 — 6" høi. Kr. blaa (meget liden), kortere end Bægeret. Var, 

 med heelrandede Blade (Drej.). 4 — 6. 



Paa dyrkede og udyrkede Marker, ved Gjærder o. s. v. almindelig-. 



bb. Planten glat eller meget svagt haaret. %. 

 t 19. V. peregrina L. (Fremmed Æ.) H. 25; F. D. 407. 

 Stængelen fra Grunden af grenet ; de nedre Blade kort- 

 stilkede, elliptiske, svagt rundtakkede; Dækbladene siddende, 

 smalt lancetformede, heelrandede, længere end Blomsterne; 

 Kapselen næsten kredsrund, svagt udrandet, glat eller kirtel- 

 haaret; Griffelen af Længde med Indskjæringen. 



3 — 6" høi, glat eller svagt haaret; Bid. noget kjødfulde; Kr» 

 hvid eller blegblaa, kortere end Bægeret. 5 — 7. © . 



En i Amerika oprindelig hjemmehørende Ukrudsplante. Angives 

 med Tvivl fra Amager (Oeder); Sjæll. uden Angivelse af Voxested 

 (J. Vahls Herb.)! SI. Coldenbiittel pr. Frederikstad (F. Muller i 

 Flora 1853 p. 492). 



20. Y. serpyllifolia L. (Glat Æ.) H. 18; Drej. n. 29; 

 r. D. 492. 



Stængelen bueformigt opstigende, ved Grunden rodslaaende ; 

 Bladene modsatte, ovale, heelrandede eller utydeligt rund- 

 bugtede; Blomsterstilkene oprette, kortere end de elliptisk-ovale 

 Dækblade, af Længde med Bægerets længste Flige; Kapselen 

 randhaaret, omvendt- ny reformet, bredt, men svagt udrandet; 

 Griffelen af lige Længde med Kapselen. 



Bladene glatte. Stængelen (seet under Lupen) fiint- og tiltrykt- 

 haaret. Kr. lysblaa. 5 — 7. 



Paa grusede og lerede Steder, høie Enge, Græsmarker o. s. v, 

 almindelig udbredt. 



c. Pseudolysimachium Koch. Blomsterne i ende- 

 stillede, tætblomstrede Klaser (eller Ax). Kapselea 

 trind, svagt sammentrykt. 

 (Kronrørets Længde større end dets Tværsnit. T].*)) 



21. V. spicata L. (Axblomstret Æ.) H. 16; Drej. n. 30;, 

 F. D. 52. 



*) Bladene hos Arterne i denne Afdeling ere modsatte, almindelig af- 

 tagende i Størrelse nedenfra opad. Nogle have tillige Klaser fra- 



