Valeriaua. III, 1, 3| 



b. Stængelenfuret. Blomsterne ^. 



37. V. sambucifulia Mikan [Pohl. fl. boém. I, 4Ij Hyld- 

 bladet B.) Rcbb. ic. fl. germ. XII, 1431 5 Fr. mant. 3, p. 1; 

 H. N. XI, 16. 



Alle Bladene fjersnitdeelte, med 3 — 5 Par lancctformede 

 eller elliptiske, grovt og fjernt-tandede Afsnit; Roddokken skyder 

 over- eller underjordiske Udløbere. 



Qvasten efter Afblomstringen meget udspredt med fjerntsiddeude 

 Blomster. Skalfrugterne omtrent dobbelt saa store som hos følg.; 

 Kr. hvid eller kjødfarvet. Blomstringstid hos os mindst 8 — 14 Dage 

 tidligere end følg. 6—7. 1\. 



Anm. Synes at være en naturlig og vel adskilt Art, om der end 

 kunde ønskes mere bestemte Characterer for at begrunde Adskillelsen. 

 Dyrket i meget tør Jord, har den i G Aar vedligeholdt sine Udløbere 

 og særegne Habitus (12). De til hver Art hørende Afændringsformer 

 maa nærmere iagttages. 



Ved Randen af Bække og Grøfter og paa andre sumpige Steder 

 især i Skove, almindeligt udbredt over hele Landet. 



88. V. officinalis L. (Læge-B.) H, 43; Drej. n, 32 

 (undt. Voxest.) F. D. 570! Rchb. ic. fl. germ. XII, 1432. 



Alle Bladene fjersnitdeelte, med 6 — 9 Par lancetformede, 

 heelrandede eller tandet-saugtakkede Afsnit; Rodstokken med 

 eller uden underjordiske Udløbere. 



Qvasten med talrige og mere tætsiddende Blomster, Kr. blegrød, 

 kjødfarvet eller hvid, Roden stærktlugtende (som hos den foreg.) 7. 'i\. 



/?, angustifolia (V. angustifolia Tausch, Rchb. fl. germ. 

 XII, 1433); H. N. XI, 15; V. off". ^, minor Koch Syn. II, 369.) 

 Bladafsnittene linielancetformede, næsten alle beelrandede. 



Anm. Denne Form forekommer hyppigt med Udløbere, hvis 

 Mangel eller Nærværelse fortrinsviis turde rette sig efter Voxestedet. 

 Var. desuden i Henseende til Beklædningen, Stængelens Høide o. s. v. 

 (Adskillelsen mellem a, major og /3, minor, saaledes som den er frem- 

 stillet hos Koch, forekommer mig ikke begrundet i Naturen, da Stæn- 

 gelens Høide og Bladenes Indskjæriug neppe staae i Afliængigheds- 

 forhold til hinanden). 



I Grøfter, paa Enge, mellem Krat, ikke sjelden, men mindre 

 hyppig end foreg., meest udmærket og i stor Mængde har jeg fundet 

 den paa Kalkgrund (Møens Klint! Alindeiille!) 



