Poa. III, 2. 89« 



Straaet fladtrykt ; Bladene kjølformigt sammenlagte , paa- 

 tværs bølgede; de øvre Skedehinder forlængede, de nedre kor- 

 tere, afstumpede; Topgrenene alm. 2 i hver Halvkrands; Smaa- 

 axene 3 — 7-blomstrede; Inderavnernes Nerver tydelige. 



4 — 8" hoi, frisk grøn, danner tætte Tuer. De frugtbærende Top- 

 grene forekomme undtagelsesviis vandret-udstaaende eller opret-aabne 

 (ikke tilbagebøiede). 4 — 9 (eller i frostfrie Aar hele Vinteren igjennem). 



Paa dyrket Jord, f. Ex. i Haver, paa Veie og Gader et yderst 

 almindeligt Ukrud. 



b. Vedvarende, med efter Blomstringen oprette 

 eller udstaaende Topgrene. 



aa. Cæspitosce Fr. Rodstolken uden Udløbere. Inderavnerne 

 i Randen og paa Ryggen duunhaarede , utydeligt (ikke ophøiet) 



nervede. 



155. P. nemoralis L. (Lund-R.) II. 109; Drej. n. 100; 

 And. IV, 46; F. D. 749 og 750 (P. palustris, slet); Rchb. 

 1. c. tab. 86, flg. 1638—43; L. Herb. VII, 129. 



Straaet trindt, jævnt; Bladskederne kortere end de til- 

 svarende Ledstykker, den øverste kortere end sin Bladplade; 

 Skedehinden kort, afstumpet; Toppen smal, med rue , efter 

 Blomstringen oprette Grene (3 — 5 i de nedre Halvkrandse); 

 Smaaaxene 2 — 5-blomstrede; Inderavnerne spidse. 



Straaene fine, alm. tueformigt samlede. Leddene brune. Blad- 

 pladen ved Grunden toøret. Var. i Henseende til Smaaaxenes Form 

 og Antal af Blomster, Farven o. s. v. 7 — 8. IJ. 



/S, suhuniflora Rchb. 1. c. fig. 1638 (a, vulgaris Koch Syn.) 

 Hele Planten grøn, Straaene fine, slappe, Smaaaxene 1 — 2- 

 blomstrede, meget smaae. 



Y, Jirmula Gaud. Rchb. 1. c. fig. 1643. Straaet stivt, 



Smaaaxene 3 — 5-blomstrede. 



Alm. i Skove og Krat, ved Gjærder o. s. v. jS, i Skygge, y, paa 

 solaabne Steder. 



156. P. fertilis [Host. gram. 3, t. 14] (Stortoppet R.) 

 Drej. n. 101; L. Herb. III, 42; P. serotina Ehrh., H. 108^ 



