394 Viola. V, 1. 



Bladene og især Bladstilkene forstørres betydeligt efter Blom- 

 stringen; Kronen lugtløs, blegblaa eller lila, sjeldnere hvid (paa de 

 senere Blomster 0). 4 — 5. 



I aabne Skove og paa Bakker mellem Krat, hyppig i de fleste 

 Egne af Danmark, men paa enkelte Steder (f. Ex. omkring Sorø) 

 ikke bemærket. 



328. V. Odorata L. (Marts-V.) H. 249; Drej. n. 265 j 

 F. D. 309; Rchb. 1. c. fig. 4498; H. N. IV, 41. 



Rodstokken med krybende Udløbere; Bladene nyreforraet- 

 hjerteformede, rundtakkede, glatte eller før Udviklingen svagt 

 haarede ; Axelbladene æg-lancelformede, hindeagtige, randhaarede; 

 Blomsterstilkene med Dækblade ovenfor Midten; Kapselen sent 

 foreg.; Støvknappernes Rum forneden frastaaende. 



Bladene alm. glindsende; Kronen mørk violet, vellugtende. 4. 



j8, alba. Blomsterstilkene duunhaarede, Kronbladene hvide 



med violet Spore. 



I Udkanten af Skove , paa Græspletter og ved Gjærder i Nær- 

 heden af Byer, ikke sjelden. ^, Sj. Grøfter udfor Slukefter! FalsU 

 S. Kirkeby (Koch); F. mtllem Skaarup og Skaarupør (19^ mellem 

 Svendborg og St. Jørgensgaard (12). 



hb. Den overjordiske Stængel udviklet, Bægerbladene spidse; 



Kapselen trekantet. 



a. Stængelen eensidigt haaret. 



329. V. mirabilis L. (Forskjelligblomstret V.) H. 252; 

 Drej. n. 266; F. D. 104.'>; Rchb. 1. c. fig. 4504. 



Stængelen opret; de nedre Blade nyreformede, de øvre bredt 

 hjerteformede, kort tilspidsede, svagt haarede, især langs Ner- 

 verne og Bladstilkene paa Ryggen ; Axelbladene *) lancetformede, 

 tilspidsede, heelrandede (de hos Rodbladene sammenhængende 

 med Bladstilken); Dækbladene nærved Blomsten; Bægerbladene 

 spidse ; Sporen budt , omtrent dobbelt saa lang som de af- 

 rundede Bægertilhængsler. 



*) Ved Undersøgelsen af Axelbladene hos Violarterne med overjordisk 

 Stængel maa man benytte dem, der sidde paa Midten af Stængelen^ 

 som de fuldkomnest udviklede og mindst foranderlige. 



