Epilobium. VUI, 1. 299 



(Sj. Kongens Møller, Lund). 7 — 8. %. Var. i Henseende til Be- 

 klædning-en o. s. V. 



/S, micranthum ! Stængel og Blade tæt fløielshaarede ; 

 Blomsterne mindre , Kronbladene neppe Vs Gang længere end 

 Bægerfligene. 



Ved Sø- o» Aabredder, i Tørvmoser, alm. udbredt. /S, ved 

 Bredderne af Sorø Sø! ■*" 



X E. roseo-pubescens ! Bastardform af E. roseum og E. 

 pubescens. Forskjellig fra førstnævnte ved oprette Blomster- 

 knopper, fra Grunden til Spidsen duunhaaret Stængel og 

 fitørre Blomster, fra sidstnævnte ved stilkede, skarpt saug- 

 takkede Blade, tilspidsede Bægerflige og nedentil svagt kantet 

 Stængel. Alle Expl. med golde Frøe. 



Mellem Stamarterne paa fugtige Steder i St. Jørgens Præste 

 gaards Have! 



3- Oeiiothera. IVatlys. 



t 536. Oe. bieunis L. (Toaarig N.) H. 418; Drej. p. 

 150; F. D. 446. 



Bladene spredte, utydeligt tandede; Rodbladene (det første 

 Aars) elliptiske, langstilkede; Stængelbladene (det andet Aars) 

 elliptiske eller bredt lancetformede, kortstilkede; Kronbladene 

 længere end Bægerfligene og Støvdragerne, omtrent halvt saa 

 lange som Bægerrøret, 



Stængelen 2 — 3' høi, svagt haaret og ru af Haarenes udvidede, 

 vedblivende Basis; Kronbladene store, Ijsgule, kun aabne om Natten. 

 6-8. G- 



Oprindelig indført som Siirplante, forekommer nu som Ukrud i 

 og omkring Haver og stundom læn<rere fra dyrkede Steder, f. Ex. 

 Kexelø (Baag-øe); Falst. i Strandsandet ved Hesnæs! Langel, ved 

 Hou (H). T 



t Oe. muricata L. (Rødstænglet N.) H. II, 175; F. D. 

 1752. 



Stængelen mere haaret og ru, rødt anløben; Bladene sma- 

 lere, mere tydeligt tandede; Kronbladene mindre, */.i af Bæger- 

 rørets Længde, ligelange med Støvdragerne, forøvrigt som foreg. 



