Scleranthus. X, 2. 323 



IL Digjnia. 



6. Scleranthus. Kiiavel. 



578. S. annuus L. (Enaarig K.) H. 479; Drej. n. 450; 

 F. D. 504. 



Stængelen leddet, gaflfeldeelt-grenet; Bladene sylformede, 



alsidigt vendte, modsatte, med knippestillede Blade (forkortede 



Grene) fra Bladhjørnerne; Bægerfligene ægformede, spidse, 



grønne med en smal hindeagtig Rand , mod Frugtmodningen 



aabne. 



Hele Planten grøn. 5 — 7. O- Var. med mere eller mindre 

 grenet Stængel og 



/?, hiennis Fr. (Fl. Scan. p. 118; H. N. XII, 61). Bæ- 

 geret mod Frugtmodningen aabent. O. 



Paa dyrkede Marker, et alm. Ukrud. ^, paa tørre Bakker: 

 Loll. ved Grønnegade (5). 



579. S. perennis L. (Fleeraarig K.) H. 479; Drej. n. 

 451; F. D. 563; H. N. XII, 62. 



Bladene ensidigt vendte; Bægerfligene ovale, budte, med 



bred, hindeagtig Rand og grøn Midtnerve, mod Frugtmodningen 



lukkede , forøvrigt som foreg. 



Stængelen ofte rødlig. Forekommer hyppigst med korte Led- 

 stykker og tæt sammentrængt, knippeformet Blomsterstand, men var., 

 som foreg., med forlængede Ledstykker og stærkt forgrenet Qvast. 

 6—8. 1\. 



Paa udyrkede, sandige Marker og Bakker, ikke sjelden paa Halv- 

 øen, i det vestlige Fyen, Nordsjælland og Bornholm ; i de øvrige Egne, 

 især paa de mindre Øer, sparsom. 



7. Saxifraga. Steenbr.æk. 



a. Hirculus Tausch. Bægeret undersædigt, med tii- 



bagebøiede Flige; Kronbladen e gule. (Bladene heel- 



randede; overvintrer ved bladbærende Rodskud). 



580. S. Hirculus L. (Filtstænglet S.) H. 472; Drej. n. 

 454; F. D. 200; H. N. I, 45. 



21* 



