360 Lythrun). XI, 1. 



triangulære , flere Gange kortere end de ydre, sylformede ; de 



6 Støvdragere kortere, de 6 længere. 



2 — 4' høi, var. glat eller duunhaaiet, Kronbladene purpurrøde. 

 7—8. TJ. 



/S, triphyllum. Stængelen sexkantet; Bladene krands- 

 stillede (V.'?). 



Y , tetraphyllum. Stængelen firekantet ; Bladene krands- 

 stillede (V4). 



Ved Bredderne af Søer, Grøfter og Aaer alm. udbredt. 



II. Digyiiia. 

 3. Agrimonia. Agermaane. 



644. A. Eupatoria L. (Almindelig A.) H. 527; Drej, 

 n. 497; F. D. 588; H. N. XI, 44. 



Bladene mellembrudt- og uparret-fjersnitdeelte, med lancet- 

 formede eller elliptiske, dybt saugtakkede Afsnit; Axelbladene 

 halvmaaneformede, fligede; Blomsterne i forlængede Klaser, paa 

 korte, under Blomstringen oprette, mod Frugtmodningen nik- 

 kende Blomsterstilke; de ydre Hagebørster udstaaende; Bæger- 

 røret (ved Modenheden) omvendt-kegleformet, med Længdefurer 

 til Grunden, 



1 — 2' høi, stivhaaret, især paa Stængelen og Bladenes Under- 

 flade. Blade og Blomster vellugtende. Kronbladene gule. 7—8. T|. 



Ved Gjærder og paa solaabne Steder alm. udbredt. 



645. A. odorata [Mill. Diet. n. 2j (Vellugtende A.) F. D. 

 2471; H. N. XIV, 51; A. procera Wallr. 



Bægerrøret klokkeformet, kun foroven, omtrent til Midten, 

 furet; de ydre Hagebørster tilbagebøiede , forøvrigt som foreg., 

 men alm. høiere (2 — 3'); Bladenes Afsnit længere tilspidsede; 

 Stængelen mere ru, men (tilligemed Bladene) med svagere Haar- 

 beklædning, hvoriblandt Kirtelhaar, som give Bladene en 

 stærk Lugt. 



