Spiræa. XII, 2. 373 



t S. tomentosa L. Bladene elliptiske, grovt saugtakkede, 

 paa Underfladen hvidfiltede; Blomsterstanden en pyramideformet 

 Top med længere Grene. 



Kronbladene rosenrøde, mindre end hos foreg. | — 7. Tj. 

 Forvildet i Ruderhegn (24)! 



III. Polygynia. 

 8. Rosa. Rose.*) 



a. Spinosissimæ. Aarsskuddene tæt beklædte med 

 Torne. Bægerfligene (oftest) hele. 



668. R. pimpincllæfolia L. (Pimpinelle-R.) Fr. nov. 

 p. 156; H. N. X, 52; R. spinosissima L. sp., H. 554; 

 F. D. 398. 



Stængelen og Grenene (især de yngre) tæt beklædte med 

 kortere og længere , rette eller svagt krummede Torne og 

 Børster; Smaahladene rundagtigt- ovale, saugtakkede; Hybenet 

 sammentrykt -kugleformet, kjødfuld-læderagtigt; Bægeret ved- 

 blivende, dets Flige mod Modningen oprette og sammen- 

 stødende. 



Lavere og med mindre Smaablade end de følg. Arter. Kron- 

 bladene bleggule eller hvide, Hybenet sortrødt, sildigt modnende. 6. 

 (Fr. 9). Vi. 



I Sandklitterne paa Halvø en langs Vesterhavet fra Skagen til 

 Blaavand (H.) og paa de ve.stlige Øer: Komø (16), Sylt, Amrom (H.) ; 

 Sj. Sandbakkerne ved Tibirke mod Arresø! forøvrigt ikke funden 

 paa Øerne. *] 



*) Alle danske Arter af denne Slægt have uligefinnede Blade med 

 en i omtrent dens halve Længde tokløvet Bladskede. Et af de 

 vigtigste Kjendetegn mellem Arterne er (efter Fries) at søge i 

 Underbægerets (Hybenets) Beskaflfenhed, idet dette snart er læder- 

 agtigt, .snart kjødfuldt eller melet, snart tidligere, snart senere 

 modnende. Behandlingen af denne vanskelige Slægt skylder jeg 

 for en stor Deel Pastor M. T. Lange. 



