390 ' Kubus. XII, 3. 



/?, pruinosus (R. pruinosus Arrh. p. 15; H. N. VII, 47). 

 Aarsskuddene trinde, beklædte med en blaagraa Dug; Bladene 

 5 — 7-koblede; Kronbladene kredsrundt-ovale, bredere nedentil. 



Y 1 appendiculatus ! Blomsterstandens Grene forlængede, ud- 

 spærrede, 1 — 3-blomstrede5 Bægerbladene i Spidsen bladagtigt 

 forlængede. 



I Skove og Krat, ved Gjærder, en af de almiudeligste Arter i 

 Danmark, især paa Halvøens Østkyst. /3, paa solaabne Steder ikke 

 sjelden. y, Sj. Brede (27); J. Støvriuggaard Skov ved Randers! 

 Lindholmsklipperne paa Bornh. (20)! 



* 695. R. dumetorum [Wbe. & N. E. 1. c. p. Hl, tab. 

 45 A] (Lund-K.) Metsch 1. c. 111 (tildeels); R. nemorosus 

 Hayne Arzn. 3, t. 10?, H. 561; Arrh. p. 45 (ikke Sond.) ; 

 H. N. VI, 47. 



Aarsskuddene nedliggende , trinde eller svagtkantede , alm. 

 blaaduggede, med svage, ensformede, rette Torne; Bladene 

 mindre læderagtige end hos foreg., 3 — 5-koblede, Endebladet 

 ægformet, ved Grunden sammenknebet; Blomsterstanden faa- 

 blomstret, halvskjærmformet; Bægerbladene tiltrykte til den modne 

 Frugt; Kronbladene omvendt-ægformede, forøvrigt som foreg. 



Adskilles fra foreg, ved de langstrakte, aldeles nedliggende Stængler, 

 de tyndere Blade med mindre og anderledes formede Smaablade. Kron- 

 bladene hvide eller blegrøde; »Griiferne blegrøde«; Frugterne sorte, 

 syrlige med store, men faae Smaafrugter. 7 — 8. 



a, glabratus Arrh. De blomsterbærende Grene og Bla- 

 denes Underflade svagt baarede. 



/S, tomentosus Arrh. (U. dumetorum /?, tomentosus Whe. 



t. 45 A). De blomsterbærende Grene duunhaarede, Bladene 



rynkede, paa Underfladen hvidfiltede. 



1 Skove og Krat, paa Halv øen alm., især i Aarhus-Egnen! sjeld- 

 nere paa -Oerne. «, synes at være den typiske og hyppigst fore- 

 kommende Form. /S, i Skove ved Haraldslund i Jyll.! 



Anm. Gruppen Corylifolii er sikkert den vanskeligste af hele 

 Slægten at bcfstemme, og det er i mange Tilfælde ikke let muligt at 

 afgjøre, til hvilken af disse tre Arter en given Form hører. Da imid- 

 lertid enhver af dem har i sine typiske F'ormer et eiendommeligt Ha- 

 bitus, har jeg her vedligeholdt Adskillelsen , uden dog at ville lægge 

 særlig Vægt paa denne Sondring. Tvertimod er jeg snarere tilbøielig 

 til, med Sonder (Fl. hamb. p. 284), Areschoug (Bot. Kot. 1855 p. 31) 



