434 XIV, 2. 



Flige; den afblomstrede Krone omkringskaaren ved Grunden, 

 den øvre Deel affaldende, den nedre vedblivende. (Blomsterne 

 i Åx med tilspidsede Dækblade). 



I. Oymnospermia. 



1. Marrubiiini. Marube. 



767. M. Tulgare L. (Almindelig M.) H. 655; Drej. n. 

 600; F. D. 1036; Rchb. ic. fl. germ. XVIII, tab. 1224, 

 %. 1. 



Bladene ægformet -kredsrunde, rundtakkede, nætformigt 

 aarede og rynkede ; Blomsterhrandsene adskilte, mange- og tæt- 

 blomstrede, næsten kugleformede ; Bægeret med en Haarkrands 

 i Svælget, dets Tænder sylformede, i Spidsen glatte, hage- 

 krummede. 



Hele Planten (især Stængelen og Bladenes Underflade) hvidfiltet; 

 Kronen hvid. 7—9. TJ. 



Paa grusede Steder, især ved Gjærder omkring Landsbyer, spo- 

 radisk: hyppigere paa Bornh. end i de andre Provindser. 



2. Galeopsis. Hanekro. 



a. Ledstykkerne ikke opsvulmede under Ledene. 



768. «. ochroleuca [Lam. Ene. 2, p. 600] (Guul H.) 

 H. 650; F. D. 1650; Rchb. ic. fl. germ. XVIII, tab. 1228, 

 fig. 1; H. N. XII, 33; G. dubia Leers. 



Stængelen blødt duunhaaret af nedad tiltrykte Haar; Bla- 

 dene æg-lancetformede, saugtakkede; alle Krandsene adskilte; 

 DæTcbladene linieformede, kortere end Bægeret, opret-tiltrykte, 

 kort tornspidsede ; Kronrøret 3 Gange længere end Bægeret, 

 Overlæben 2 — 3-tandet, Underlæbens Flige rundtakkede. 



Stængelen oventil og Bægeret kirtelbaarede. Kronen svoviguul 

 med en citronguul Plet ved Grunden af Underlæben. 7 — 8. Ø. 



Dyrkede, især sandige Marker, kun funden i Halveens sydlige 

 Deel: mellem Skudstrup og Vamdrup ved Kongeaaen! Løgumkloster, 

 Marker N. for Reudsborg (16). (Mangler paa Øerne). *1 



