478 Lepidium. XV, 1. 



Bladene enkelt eller dobbelt fjersnitdeelte, de nedre med 

 landet-lappede, de øvre med udeelte, linieformede Afsnit; Skul- 

 perne ovale, overalt vingede; Griffelen meget kort. 



Planten glat. Stængelen ofte overtrukken med en blaa Dug. 

 Blomsterne smaae, Kronbladene hvide. Bladene have en behagelig 

 skarp Smag. 6 — 7. Ø. 



Ukrud mellem Sæden, især Hdrsæd, f. Ex. ved Kolding (28), 

 Eantrum og Ostenfeld ved Husum (F. Miill.), Eidersted, Sandklitterne 

 paaRomø(16)! Bornh. Fævagten ved Rønne (Baagøe). Forekommer 

 desuden som forvildet omkring Haver, hvor den dyrkes som Salat- 

 plante. "*! 



bb. Blomsterstilkene ved Frugtmodningen udstaaende. Frø- 

 bladene hele. 



854. L. riiderale L. (Stinkende K.) H. 700; Drej. 

 n. 643; F. D. 184; Rchb, 1. c. fig. 4215. 



Rodbladene fj erlappede, tidligt aiFaldende, de nedre Stængel- 

 blade fjersnitdeelte, de øvre udeelte, linieformede; Kronblade 

 oftest 0; Støvdragere 2; Skulperne kredsrundt ovale, i Spidsen 

 smalvingede ; Griffelen utydelig. 



Planten glat, meget grenet, ubehageligt og stærkt lugtende. 

 6-8. Ø. 



Omkring Byer, især Kjøbstæder, paa Byggepladser, ved Mure, 

 funden i alle Provindser sporadisk, i enkelte Egne hyppig, f. Ex. SI. 

 paa Digerne i Marsken, i det sydl. LolL, Sj. omkring Kbhvn. 



855. L. campestre [R. Br. H. Kew. ed. 2, IV, 465] 

 (Salomons Lysestage) Drej. n. 642; Rchb. 1. c. fig. 4214; 

 Thlaspi L., H. 701; F. D. 1221. 



Rodbladene snart henvisnende, heelrandede eller bugtet fjer- 

 lappede, omvendt-ægformede eller ovale, stilkede, Stængelbladene 

 tandede, piilformede, omfattende ; Blomsterstilkene stive, vandret 

 udspærrede eller nedbøiede ; Skulperne ægformede , i Spidsen 

 bredvingede, vablet-punkterede; Griffelen kort. 



Hele Planten graaagtig-diumhaaret, stivt opret, V2— 1' høi, enkelt 

 eller alm. i Spidsen grenet; Blomsterne smaae. Kronbladene hvide. 

 6-7. Ø. 



Paa dyrkede Marker og ved Gjærder, paa Leer- eller Kalkgrund : 

 paa ^erne i de fleste Egne alm., sjelduere paa£fa/uøen, især mod 

 S. og V. 



