492 Cardamine. XV, 2. 



88G. C. pratensis L. (Engkarse). H. 714; Drej. n. 664; 

 F. D. 1039; Rchb. 1. c. fig. 4308. 



Stængelen opret, trind, foroven svagt stribet, det øvre 

 Ledstykke forlænget og Klasen derved fjernet fra Bladene; 

 alle Bladene fjersnitdeelte, med heelrandede eller rundbugtede, 

 paa de nedre Blade rundagtig-ovale, paa de øvre lancetformede 

 Sideafsnit og større Endeafsnit; Støvdragerne af Kronbladenes 

 halve Længde, med gule Støvknapper; Griffelen kort, (neppe 

 saa lang som Skulpens Brede). 



1 — l'/a' høi- Kronbladene lila, sjeldnere hvide. 5 — 6. TJ. Fore- 

 kommer undtagelsesviis med Udløbere, og var. desuden i Henseende 

 til Afsnittenes Form o. s. v. 



/S, dentata Schult. (Rchb. 1. c. ^). Bladafsnittene bugtet- 

 tandede. 



/, parvifloraYioi. Foren. Catal. 1845 (= y, angustifolia Mortens. 

 Mscr. ?) Bladafsnittene smalt linieformede, Blomsterne mindre. 



6. gynocrates Didr. Støvveien langt fremragende, stilket, 



dens Stilk mindst af Kronbladnegleiis Længde (hos den typiske 



Form er Støvveien ustilket). 



Paa Enge o. a. fugtige Steder meget alm. ^, ved Bredden af 

 Søllerød Sø! Gram (Reimers); y, Nordsjælland (24)! Bornh. 

 ved Rønne (Hjorth); J, hyppig paa alle Engene langs Ladegaards- 

 aaens Løb, funden 1863 af Doc. Didriclisen! 



ZS. Erysimuiii. Iljørneklap. 



887. E. cheiranthoides L. (Gyldenlak-H.) H. 722; Drej. 

 n. 670; F. D. 731 (slet) og 923; Rchb. 1. c. fig. 4383. 



Bladene lancetformede, fjernt rundbugtet -tandede eller 

 næsten heelrandede, alle kortstilkede; Blomsterstilkene 2 — 3 

 Gange længere end Bægeret, mod Frugtmodningen vandret ud- 

 spærrede, halvt saa lange som den fuldvoxne, opstigende Skulpe. 

 Skulpen (ligesom den øvrige Plante) med faae, tregrenede Haar. 

 6-8. Ø. 



I dyrket Jord, især mellem Sæden, funden i alle danske Pro- 

 vindser og ikke sjelden: hyppigst paa de sydlige Øer. 



888. E. hieraciifolium L. (Rankskulpet H.) H. 722; 

 Drej. n. 671; F. D. 229; Rchb. 1. c. fig. 4388; H. N. VIII, 

 19; E. strictum Fl. Wett., Koch Syn. II, 55. 



