494 Barbarea. XV, 2. 



Paa Græsmarker og: ved Gjærder, ikke sjelden, men sporadisk. 

 /S, med Hovedarten, f. Ex. Sj. Kirke-Værløse (14), Bregentved (12); 

 Moen ved Borre! Falst. Øverup (14); J. Kolding (28). 



891. B. præCOX [R. Br. 1. c] (Tidlig V.) Fr. nov. 

 p. 206; Mant. 3, 75; H. N. I, 28; Rchb. 1. c. fig. 4358; 

 Drej. n. 667; Erysimum Sm., H. 721; F. D. 1759; B. vulg. 

 acidula Hartm. 



De nedre Blade lyreformetfjersnitdeelte , med oval-nyre- 

 formet eller ægformet Eudeafsnit og talrige Sideafsnit; de øvre 

 Stængelblade lyreformet-halvfinnede eller -snitdeelte med linie- 

 formede Sideafsnit; Kronbladene dobbelt saa lange som Bægeret ; 

 Skulperne opret-aabne, budt-firekantede. 



»Bladene have en behagelig, skarp, karseagtig Smag". (Fr.). 



5-6. e. 



Paa lignende Steder som foreg., men sjeldnere: Sj. paa Vester- 

 fælled! Nysø, mellem Præstø og Kallehave (H.), Ørsløv ved Skjelskør 

 (Nielsen); Loll. Hellinge (19); J. ved Viborg Sø (Morville), Kolding 

 (28); SI. Gram (1), Bukhavn ved Kappel o. fl. St. (N.). (Om alle 

 de angivne Voxesteder høre til denne, tør jeg ikke med Bestemthed 

 paastaae, da den ofte er vanskelig at kjende fra foreg.). * 



%h. Arabis. Gaasemad. 



a. Stængelbladene talrige, med halvt omfattende 



Basis; Kronbladene med opret, om vendt- ægform et- 



linief ormet Plade. 



892. A. hirsuta [Scop. Fl. cam. 2, 30] (Stivhaaret G.) 

 Drej. n. 660; Rchb. 1. c. fig. 4342; H. N. XII, 50; Turritis 

 L., H. 720; F. D. 1040. 



Stængelen opret ; Rodbladene kortstilkede, omvendt-ægformet- 

 lancetformede , fjernt og svagt saugtakkede; Stængelbladene 

 siddende, med hjerteformet Basis, saugtakkede; Skulperne til- 

 trykte til Stængelen, fladtrykte, mange Gange længere end '"de 

 oprette Blomsterstilke; Klapperne med en tydelig Midtnerve, 

 knudrede af de fremstaaende , tydeligt vingede Frøe. 



V2 — 1' høi. Stængelen ved Grunden stivhaaret, alle Bladene 

 haarede af grenede Haar. Kronbladene hvide. 5—6. 1\. 



