Oxalis. XVI, 2. 50a 



II. Decandria. 

 2. Oxalis. Gjøgemad. 



:&. Ingen overjordisk Stængel. Kronbladene (hvide 

 «ller rødlige) 3 — 4 Gange længere end Bægeret; 

 Frøene stærkt furede paalangs, med svagere Tvær- 

 striber. 



907. 0. Acetosella L. (Suufliløver). H. 509; Drej. n. 

 €95; F. D. 980; Rchb. ic. fl. germ. V, fig. 4898. 



Rodstokken vandret, med tandformede Skjæl af de ved- 

 blivende Bladpuder; Bladene trekoblede ; Sraaabladene oinvendt- 

 bjerteformede , duunhaarede, især paa Underfladen; Blomster- 

 stilkene længere end Bladene, med 2 skjælagtige, forneden 

 sammenvoxne Dækblade ovenfor Midten ; Kronbladene omvendt- 

 ægformede, svagt udrandede. 



Kronbladene hvide med røde Aarer. De senere Blomster kronblad- 

 løse, de tidligst udsprungne ofte ufrugtbare. 4 — 5. "2^. 



/S, lilacina! Kronbladene lila med violette Aarer. 



I Løvskove, paa Muldjord, meget alm. /S, Sj. Ledreborg! Ravns- 

 bolt Skov, Store Hareskov (14), Søllerød (Kyl!.); Bornh. Rønne, 

 Almindingen (Hjorthj; Møens Klint (5j; Falst. paa fl. St. (14); 

 Langel, ved Lindelse (12); F. Grøftebjerg (A. Lange), Skaarup (19)! 



h. Den overjordiske Stængel grenet; Kronbladene 



gule, af Bægerets dobbelte Længde; Frøene riflede 



p a a t V æ r s. 



908. 0. Stricta L. (Rank G.) H. 510; Drej. n. 696; 

 Uchb. 1. c. fig. 4895; O. corniculata F. D. 873. 



Rodstokken kort, bueformigt opstigende, med kjødfulde 

 Udløbere, som overvintre, medens Hovedaxen bortdøer; Stæn- 

 gelen opret, de nedre Grene korte; Bladene som hos foreg., men 

 med mindre, glatte eller i Randen svagt duunhaarede Smaa- 

 blade; Axelblade O :, Blomsterstilkene 1 — 3-blomstrede, med smaae, 

 sylformede Dækblade ved Grunden af de mod Modningen opret- 

 aabne Smaablomsterstilke. 



'/j — 1' høi. Blomsterne meget mindre end hos foreg. 7 — 8. Tj, 



