Hypericum XVIII, 1. 551 



I. Polyaiidria. 

 1. Ilypei'icuiii. Perikon. 



a. Stængelen fladtrykt-tveægget. 



993. H. huniifusum L. (Liggende P.) H. 795 ; Drej. 

 D. 755; F. D. lil; Rchb. ic. fl. germ. VI, f5g. 5176; H. N. 

 I, 35. 



Stænglerne talrige, nedliggende; Bladene ovale, nied gjen- 



uemsigtige Punkter i Midten og spredte sorte Kirtler mod 



Randen ; Blomsterne i en faablomstret Qvast ; Bægerbladene beel- 



randede eller fjernttandede, med sorte Punkter mod Randen 



paa Underfladen, de tre oval-linieformede, budte med en Braad, 



de to kortere, lancetformede; Støvdragerne 15 — 20; Griflerne 



kortere end Kapselen. 



Stænglerne fine, 2 — fi" lange (den mindste danske Art). Blom- 

 sterne aabne sig kun i Solskin. 6 — 8. T\. 



Paa Bakker og tørre Marker, ikke sjelden i de fleste Egne af 

 Xiandet. "» 



994. H. perforatum L. (Prikbladet P.) H, 794; Drej. 

 n. 756; F. D. 1043; Rchb. 1. c. fig. 5177. 



Stængelen opret; Bladene elliptiske eller ovale, med talrige 

 gjennemsigtige Punkter og faae sorte Kirtler; Blomsterne i rigt- 

 blomstrede Qvaster fra Spidsen af Stængelen og Grenene; 

 Bægerbladene ligestore, lancetformede, spidse, heelrandede eller 

 i Spidsen svagt tandede, med sorte Punkter paa Underfladen; 

 ■Støvdragerne co ; Griflerne længere end Ivapselen. 



1—2' høi. Kronbladene med sorte Punkter og Streger i Randen. 

 7—8. Tj. 



j8, angustifolium Gaud. Bladene linieformede, med færre 

 sorte Punkter. 



tilligemed Blade og Bægerblade ere forsynede med sorte Kirtler. 

 Den alm. Adskillelse i Arter med eller uden Kirtler i Randen af 

 Bægerbladene er ikUe heldig, da idetmindste H. huniifusum alm. 

 har sorte Kirtler i Randen, uagtet den angives uden disse, og 

 Forskjellen saaledes ikke er skarp. 



