Herminium. XX, 1. g43 



3 — 6" høi. De nye Knoller (1 — 2) dannes i Spidsen af vand- 

 rette Udløbere, fjernede fra Moderknollen, og meget mindre end 

 denne. Alm. 2 større Blade nedenfor Midten og 1 — 2 mindre høiere 

 oppe paa Stængelen. Blomsterne grønne. 6 — 7. TJ. 



I Enge og Moser: funden i alle danske Provindser, men spo- 

 radisk og ikke alm., forekommer sjeldnere paa Bakker (f. Ex. Møens 

 Klint!). 



7. Ophrys. Fluebloitist. 



1143. 0. Myodes L. (Bruunlæbet F.) H. 896; Drej. 

 n. 860; F. D. 1398; H. N. XV, 67; O. muscifera Huds., Rcbb. 

 1. c. tab. 447. 



KnoUerne 2, kugleformede; Bladene oval-lancetfornQede; 



Axet forlænget, fjernblomstret; de 3 ydre Perigonblade ovale, 



de 2 indre kortere, linieformet -traadformede; Læben trekløvet, 



med linieformede Sidejlige og tolappet Midtjlig. 



1 — IV2' høi. Læben mørk bruunrød, fløielshaaret, med Und- 

 tagelse af en glat, firekantet, blaaagtig Plet i Midten. Blomsterne 

 have i Form Lighed med Fluer (ligesom overhovedet Blomsten hos 

 flere Arter af denne Familie ligner Insekter). Planten bliver sort ved 

 Tørring. 6. IJ. 



I aabne Skove paa Kalkgrund: kun funden i Ålindelille Fred- 

 skov i Sjæll., hvor den voxer i Mængde. 



8. Epipogon. Kiiælæbe. 



1144. E. apbyllum [Swartz Sv. bot. 512, Epipogium] (Blad- 

 løs K.) Rcbb. 1. c. tab. 468; H. N. XV, 68; Satjrium Epi- 

 pogium L., H. 892; Limodorum Epipogium Sw. , F. D. 1233 

 og 1399; Epipogium Gmeliui Rich., Drej. n. 878 (Epigogium). 



Rodstokken koralformigt grenet, ofte med lange, traadfine 

 Udløbere; Stængelen ved Leddene omgivet af korte Bladskeder 

 uden Plade; forøvrigt bladløs; Klasen faablomstret; Blomsterne 

 hængende, hvorved Sporen bliver opadvendt; de ydre og 2 indre 

 Perigonblade linie-lancetformede, næsten ligelange; Læben tre- 

 lappet, de to Sidelapper afrundede, den midterste spids, hjerte- 

 formet, rundtakket, med 2 Rækker takkede Vorter langs nedad 

 hver Side; Frugtknuden næsten kugleformet. 



41* 



