Carex. XXI, 3. 683 



1206. C. Boenningbauseniaua [Weihe Bot. Zeit. 9, 2, 

 p. 743] F. D. 2o00; Rclib. 1. c. fig. 6685 And. IV, 41; 

 H. N. X, 82. 



Rodstokken tueformet; Straaene rette, ru-trekantede; Skede- 

 mundingen og Skedehinden som hos foreg.; Smaaaxene 8 — 12, 

 afvexlende, lancetformede, de 3 — 4 nedre fjerne, det nederste 

 sammensat, med et Dækblad kortere end eller af Længde med 

 Straaet, de derpaa følgende uden Dækblade og efterbaanden 

 mindre sammensatte, de øvre tætsiddende, enkelte, tilsidst bue- 

 formigt udbøiede ; Dækskjcdlene ægformede, spidse, guulbruun- 

 hindeagtige med grøn Rygnerve, af Længde med de æg-lancet- 

 formede, plau-convexe, stribede, fra Grunden randbaaret-rue og 

 i et tokløvet Nab tilspidsede Frugter. 



2 — 3' høi. Danner tætte Tuer med lange og stærke Rodtrævler. 

 Straaene fomeden tjkkere. Bladene bredere end hos foreg., blaa- 

 grønne. 7. 11. 



(i, subpaniculata! Bladene bredere, de nedre Smaaax paa 

 forlængede, dobbelt sammensatte Grene i Form af en Top, det 

 nederste Dækblad meget kort. 



Ved Randen af Grøfter o. a. fugtige Steder i Skove, sjelden : 

 J. Fusiiig Skov (3)! Sj. Fhilosophgangen ved Sorø! Braaby Vester- 

 skov (7)! Valø (?) og derfra iadplautet i botanisk Have! — /5, med 

 Hovedarten ved Sorø! » 



Anm. O. F. Lang (1. c. p. 492 j har fremsat den Formodning, at 

 C. Boenningliauseiiiana skulde være en gold Form af C. paniculata, 

 fordi lian ikke har fundet den med modne Frugter. Duniie Mening 

 behøver neppe nogen særlig Gjendrivelse; den er himmelvidt for- 

 skjellig, saavel i Characterer som Voxcsted, fra C. paniculata og 

 hører utvivlsomt til samme Gruppe som C. remota og C. axiilaris. 

 Ifølge Fries (Bot. not. 1858 p. 129) er den kun en Form af den 

 sidstnævnte Art. Begge disse Arters sjeldae Forekomst og den Om- 

 stændighed, at de næsten stedse ere fundne med golde Frugter, har 

 foranlediget ilere Botanikere til at frakjende dem Kiit som selvstændige 

 Arter, og senest liar JDuval-Jouve (Bull. soc. bot. Fr. XI, 15) fremsat 

 den Anskuelse, at C axiilaris skulde være en steril Form af C. re- 

 mota, hvorimod Crepin antager den for en Bastard af C. remota og 

 vuljiina. C. axiilaris er mig for lidet bekjendt til at jeg tør have 

 nogen Mening herom, men hvail C. Hoermingh. an<;aaer, ]<an jeg til- 

 •føie, at jeg især hos Formen /S har fundet talrige fuldmodne og spire- 

 dygtige Frugter, hvorfor jeg ingenlunde er tilbøielig til at antage 

 denne for en blot ffold Form. 



