706 Urtica. XXI, 4. 



1243. V. dioeca L. (Tvebo-N.) H. 958; Drej. n. 942; 

 F. D. 746; Rchb. 1. c. fig. lS2i. 



Rodstokken krybende ; Bladene modsatte, æg-hjerteformede, 

 langt tilspidsede, skarpt saugtakkede; Blomsternøglerne samlede 

 i grenede Ax, 2 — 3 fra hvert Bladhjørne, hængende, længere 

 end Bladstilken. Tvebo. 



1 — 3' høi. Bladene var. l)redere eller smalere , paa unge Skud 

 ofte dybt baandfligede, af mørkere og mere mat grøn Farve end 

 foreg. 7—8. H. 



Ved Gjærder, i Skove og paa 'andre udyrkede Steder alm. En 

 Form med de nedre Ax Q, de mellemste og øvre i Spidsen d" og 

 8 ((S, polygama!) har jeg fundet ved Kalkbrænderiet N. for Kbhvn. ! 



Anm. Begge Arter ere beklædte med Brændebørster, som ved 

 Berøring udgyde en brændende Saft i Huden. 



18. Aliius. Æl. 



1244. A. glutinosa [Gartn. fruct. 2, t. 90] (Rød Æ.) 

 H. 955; Drej. n. 939; F. D. 2301; Rchb. 1. c. XII, fig. 1295; 

 Betula Alnus a, glutinosa L. 



Bladene rundagtige, ved Grunden kileformede, i Spidsen 

 budte eller udrandede, uregelm. tandet-saugtakkede , rynkede, 

 i Vinklerne mellem Aarerne paa Underfladen dunede, forøvrigt 

 glatte, paa begge Flader grønne, klæbrige; J Raklerne ovale. 



Høit Træ med rødguult Ved og mørk graabruun, tidligt revnende 

 Bark. f— 4. (fr. 8—9). I?. 



I fugtige Skove og Moser, alm. udbredt. 



1245. A. incana [DC. Fl. fr. 3, 304] (Graa Æ.) H. 956; 

 Drej. n. 938; F. D. 2302; Rchb. 1. c. fig. 1291; Betula 

 Alnus |S, incana L. 



Bladene ægformede, spidse, dobbelt saugtakkede, rynkede, 



paa Underfladen overalt graaagtigt duunhaarede ; $ Raklerne 



ovale, længere end hos foreg,, men paa kortere Stilke. 



Barken graa, glat. Vedet mere hvidt end hos foreg. 3 (mindst 



14 Dage tidligere end hos foreg.)- (fr. 8 — 9j. Tj. 



Plantes ikke sjeklent; forekommer desuden stundom i Udkanten 

 af Skove og Moser, men sjebhiere end foreg. if. Ex. mellem Bagsva rd 

 og Joustruplj og er sandsyuligviis ikke vildvoxeude i Danmark. 1^ 



