Sali5c. XXII, 1. 739 



Rakleskjællene i Spidsen rødbrune , hos de 2 foreg. Arter sortbrune. 

 4 — 5 (lidet senei*e end foreg.). 



/J, fimbriata! Bladene dybt og spidst fryndset-tandede, 



med uligestore, bølgede og i Randen tilbagebøiede Tænder. 



I fugtige Enge og Moser, sumpige ^kove alm. |S, ved Udkanten 

 af Danstrup Hegn nærved Landlyst pr, Fredensborg! 



bb. Virescentes (Grønvidier). Bushagtige, med idetmindste de 



ældre Blade glatte; Griffelen forlænget. (De øvre Blomster i 



O Raklen udspringe først). 



1290. S. hastata L. (Spydbladet P.) H. 982; Fr. 1. c. 

 p. 48; Drej. n. 967; F. D. 1238; Rchb. 1. c. fig. 1213; 

 H. N. III, 53. 



De unge Grene hvidfiltede ; Bladene elliptiske , ægformede 

 eller æg-hjerteformede, fiint saugtakkede, glatte, paa Under- 

 fladen blaagraae og fiint aarede; Axelbladene store, halvt hjerte- 

 formede, saugtakkede; Raklerne stilkede med bladet Stilk, ud- 

 vikles samtidigt med Bladene *) ; Rakleskjællene kruset-uldhaarede ; 

 Kapselen glat, stilket. Stilken omtrent dobbelt saa lang som 

 kirtelen; Årrets Flige tokløvede , »rettede for- og bagtil (o: 

 lodret paa Axen)«. 



Bladene forandre ikke deres Farve ved Tørring. Herved, samt 

 ved de store Axelblade og fra. Begyndelsen stilkede Rakler let kjen- 

 delig fra følg. 



I Moser, især paa Hedegruud, paa II alvøen liist og her, men 

 ikke alm.: J. Hanherrederne, Thy (Dr.), Vendsyssel alm.! Nykjøbing 

 p. M. (28), lille Vildmose! Eveldrup (Dr.), Østrup Krat ved Randers 

 (1), Aarslev (H.), Urup, Lundum, Hansted (2), Skjern! paa Oerne 

 sjelduei-e: Sj. Tibirke Mose mod Arresø! Himmeløv ved Roeskilde 

 (8), Langholmsmosen ved Dronniuggaard (H.), Lcersøen (19). 



^) Denne Art afviger ved stilkede Rakler og samtidig Udvikling af 

 Blade og Blomster fra de øvrige Arter i samme Afdeling (c), men 

 kan paa Grund af naturligt Slægtskab ikke adskilles fra denne. 

 En kunstig Gruppering af Pileavterne er paa Grund af de for- 

 anderlige Forhold hos mange Arter neppe mulig. Jeg har derfor 

 i det Væsenlige fulgt den ypperlige naturlige Anordning, som er 

 givet af Fries. 



47* 



