KURVBLOMSTREDE, C0MP081TÆ. 



1. Horse-Tidsel, Cirsunn lanceolatum (L.) Scop. 

 N. Veitistel. 



Ved „Tidsler" forstaas i Almindelighed høje og kraftige Ur- 

 ter, der er udstyrede med talrige Torne paa Stængel og Blade; 

 indenfor Kurvblomstrede tilhører de især Slægterne Cirsimn og 

 CarduHs. Ligesom Nælder og tornede Buske faar de oftest Lov 

 til at vokse i uforstyrret Fred, idet de undgaas af Mennesker og 

 Dyr; og ikke alene er de selv vel beskyttede, men særlig hvor 

 de vokser i Klynge, bevarer de en Mængde mindre og svagere 

 Planter fra at nedtrampes eller fortæres. En af de kraftigst be- 

 væbnede og mest almindelige Tidsler er Horse-Tidsel. Den vokser 

 hyppigt i'Danmark og den største Del af Norge langs Gærder og 

 Veje og paa gamle, tørre Græsmarker, og bliver indtil 1 m høj. 

 Bladenes Spidser og deres tvedelte Flige ender med meget kraftige, 

 gule Torne, medens mindre sidder i Randen af Stænglens „Vinger", 

 der egentlig er de „nedløbende" Bladplader. Ogsaa de om Blom- 

 sterne tæt siddende Højblade ender med stikkende Torne. Medens 

 Bladenes Overflade er beklædt med talrige stive Haar eller Børster, 

 er deres Underside dækket af en hvid eller svagt graalig Filt ; dette 

 er i Overensstemmelse med Plantens ofte tørre og for det stærke 

 Sollys ubeskyttede Voksepladser. Da Bladenes Hud er tyndest paa 

 Undersiden, og da Spalteaabningerne, gennem hvilke Luftskiftet i 

 Planten jo især foregaar, er anbragte i størst Mængde paa denne 

 Side af Bladet, virker Filten beskyttende mod for stærk en For- 

 dampning. 



Horse-Tidsel er en god Type for Familien Kurvblomstrede. 

 Den piggede Kugle, der bærer de rosenrøde eller svagt violette 

 Blomsterkroner, er ingen enkelt Blomst, — ^ hvilket man let kan over- 

 bevise sig om, — men, som Linné udtrykte det, „en sammensat 

 Blomst" (pos compositH.s; deraf Navnet Composltæ), eller rettere: 

 den er en Blomsterstand, en Kurv. Denne bestaar yderst af de 

 tornede og spindel vævsagtigt-filtede Højblade (Svøbbladene, se 

 Fig. 3), der slutter tæt og fast om en stor Mængde Blomster. 

 Hver enkelt Blomst (Fig. 4) har da intet Behov for Bæger; paa 

 dettes Plads findes i Stedet en Krans af bløde, hvide Haar, som 

 først ved Frugtmodningen faar deres endelige Størrelse og Udstyr 



Mentz 0(1 Ostenfeld, Sontens Flora. 3. Udq. 1 



