(se nedenfor). Selve Kronen, de foroven saijimenvoksede Støv- 

 dragere og Støvvejen (Fig. 5) er saa lange, at de naar op over 

 Kurvens Rand. Blomsternes bedst beskyttede Organ er deres Frugt- 

 knuder, der sidder dybest nede i Kurven mellem smalle, næsten 

 haarformede Blade (Avnerne). M. H. t. den enkelte Blomst Byg- 

 ning henvises til Filtet Burre (Tavle 4), hvis Blomster er væsentlig 

 ens med Tidslernes, men lettere at undersøge. 



Naar Frugterne er modne, er ogsaa de hvide Haar paa Bæg- 

 rets Plads (Fnug gen) voksede ud til en Krone af fjerlignende 

 Straaler (Fig. 6). De efterhaanden mere og mere indtørrede Svøb- 

 blade bøjer sig udefter, hvorved Frugterne bliver fri. Tilsidst falder 

 de helt ud, og baarne af Fnuggen kan de ved Vindens Hjælp føres 

 langt bort. Saadanne Flyvefrugter er yderst almindelige hos Kurv- 

 blomstrede; de bidrager i overordentligt høj Grad til en Mængde 

 Arters store Udbredelse. Medens Fnuggens Haar hos Slægten Cir- 

 sium er f jerformet forgrenede, er de hos Slægten Cardims uforgrenede. 



Tav. 1. Fig. 1. Blomstrende Gren. Fig. 2. Et Blad fra Stænglens nedre 

 Del. Fig. 3. Svøbblad (Vi). Fig. 4. Enkelt Blomst (IV2). Fig. 5. Støvvej (^i)- 

 Fig. 6. Frugt. 



2. Kær-Tidsel, Cirsium palustre (L.) Scop. 

 N. Myrtistel. 



Kær-Tidslen adskiller sig fra foregaaende Art ved at have 

 en slankere og kun lidet forgrenet, oftest rødbrun Stængel; den 

 kan tillige blive betydelig højere, ca. 1,5 m. Tornene paa de fjer- 

 snitdelte Blade er svagere, men talrigere end hos Horse-Tidsel. De 

 meget mindre og ægformede Kurve, der er ret tæt stillede, har 

 tiltrykte Svøbblade med smaa eller slet ingen Torne. løvrigt er 

 Blomster og Frugter (Figg. 3 og 4) omtrent som hos foregaaende 

 Art; Blomsternes Kroner er rødviolette, sjældent hvide. 



Kær-Tidslen vokser almindeligt i Danmark og den største Del 

 af Norge, men paa andre Lokaliteter end Horse-Tidsel, nemlig paa 

 temmelig fugtige Enge, især Tørveenge; Bladenes Filtklædning er 

 ogsaa svagere. Den er en smuk og statelig Plante, der gærne 

 rager højt op over alle andre Urter paa Engen, og hvis Top der- 

 for meget almindelig søges som Siddeplads for Smaafugle. Begge 

 Arter er toaarige; i det første Aar udvikles en smuk Roset af 

 lange Blade (Fig. 2), der holder sig grønne ind i Vintren og til- 

 dels i det følgende Aar, da den høje Stængel skyder frem fra Ro- 

 settens Midte. Ligesom Horse-Tidsel og den følgende Art blomstrer 

 Kær-Tidsel i Juli — August. Ingen af de to Arter bliver saa be- 

 sværlige Ukrudtsplanter som Ager-Tidsel, idet de mangler vegetativ 



