18 



den er almindelig paa Heder, høje Enge og i Randen af Krat; den 

 hører til de Urter, der efter Hedebrande hurtigt og kraftigt vokser 

 til. I Norge findes den temmelig almindeligt i det sydlige. Den 

 blomstrer i Højsomren. De nys udsprungne Kurve indsamles; deres 

 Blomster udtrækkes med Vinaand og anvendes som Lægemiddel 

 (Arnikadraaber). 



Tav. 22. Fig. 1. Plantens øverste Del. Fig. 2. Blad fra dens Grund. Fig. 3. 

 Skiveblomt (7i). Fig. 4. Randblomst C/i). Fig. 5. Frugt (Vi). 



23. Følfod, Tussilago farfarus L. 

 N. Hestehov, lerfivel. 



Paa nogenlunde fugtig og leret Jordbund, paa opdyrket, kalk- 

 rig Mose o. a. St. er Følfod et yderst almindeligt Ukrudt i Dan- 

 mark og Størstedelen af Norge indtil og noget over Skovgrænsen; 

 paa Vestlandet er den dog sjældnere. Meget tidligt om Foraaret, 

 allerede i Marts — April, kommer de blomstrende Skud frem. Disse er 

 10 — 20 cm høje, uldhaarede og beklædte med skældannede Blade; 

 de ender med en enkelt Kurv af lutter gule Blomster. De hunlige 

 Randblomster (Fig. 3), hvis Krone har en traaddannet Tunge, ud- 

 vikles tidligst. De rørformede Skiveblomster (Fig. 4) sætter ikke 

 Frugt, saaledes som Randblomsterne, men producerer Støv og Hon- 

 ning; de er først fuldt udviklede, naar Arret er visnet hos Rand- 

 blomsterne, der altsaa maa bestøves af Støv fra andre Kurve. 

 Støvet transporteres af Bier, der ses sværmende i Mængde om 

 Følfodens Blomster. Efter Afblomstringen bliver Kurvene nikkende, 

 men senere rettes de atter opad (Fig. 1). Bladene, der er hjærte- 

 eller lidt nyredannede, bugtet-tandede i Randen og hvidfiltede paa 

 Undersiden, kommer frem længe efter Blomstringen; de er roset- 

 formet samlet i Spidsen af Skud, hvis Opgave er ved Bladenes 

 Virksomhed at tjene Plantens Ernæring (Ernæringsskud). 



Følfod, der sikkert hører til den oprindelige Flora, har dog 

 først i den sidste Halvdel af forrige Aarhundrede faaet Betydning 

 som et meget skadeligt Ukrudt. Efterhaanden som Merglingen af 

 Jorden kom mere og mere i Anvendelse, førtes Følfoden ind over 

 Markerne i stor Maalestok, idet den med Merglen transporteredes 

 fra de naturlige Voksepladser, de mergel rige Skrænter med Kildevæld. 



Følfoden spreder sig vel ved Hjælp af Flyvefrugterne, men 

 dens store Udbredelse og Vanskeligheden ved at udrydde den, naar 

 den først har sat sig fast et Sted, beror mest paa dens rigt for- 

 grenede System af underjordiske Stængler, Rodstokke og Udløbere, 

 og den Lethed, hvormed løsrevne Dele af Udløberne formerer sig, 



