26 



36. Almindelig Mælkebøtte, Taraxacmn vulgare Schrank. 

 N. Løvetand. Isl. Tunfifill, Ætififill. 



Af alle vildtvoksende Blomsterplanter, der har faaet den Lod 

 at træde Mennesket i Vejen som „Ukrudt", er faa saa forhadte 

 som den af alle vel bekendte Mælkebøtte. Den trænger sig frem 

 overalt paa dyrket Jord, i Haver, paa Marker, langs Veje, paa 

 Byggetomter, Oplagspladser o. s. v.; selv i Revnerne mellem Stene 

 paa Gader og Torve indfinder den sig og breder sig hastigt, om 

 den ikke udryddes i Tide. Mest Skade gør den i Haver og paa 

 Græsmarker, mindre paa Agerjord, hvor den let dækkes af Sæden. 

 Trods det Had, man nærer til Mælkebøtten, og den Forfølgelse, 

 man udsætter den for, er den en baade smuk og interessant Plante- 

 type, som vel fortjener at tages nærmere i Øjesyn. 



Mælkebøtten hører til de Planter, der ligesom Stor Knopurt 

 (S. 8) har „mangehovedet Rod" ; Plantens første Rod bliver tyk 

 og kraftig (Pælerod) og bevares meget længe; ovenfor den findes 

 et Stykke Stængel, der danner Skud med rosetstillede Blade, og 

 som i Tidens Løb forgrener sig meget stærkt, hvorved Roden 

 kommer til at bære en stor Mængde Skud („Hoveder"); deraf 

 Navnet: mangehovedet Rod. Alle Skud er samlede i større eller 

 mindre og ganske faste Tuer, hvori nogle Skud kun bestaar af 

 Bladrosetten, der ofte holder sig friskt grøn Vinteren igennem, 

 medens andre baade er bladbærende og blomsterbærende. En af 

 de væsentligste Aarsager til, at Mælkebøtten saa sejgt holder sig 

 fast paa de Steder, hvor den én Gang har faaet Indpas, er dens 

 udprægede Evne til at danne Skud fra den lodrette Rodstok og 

 Roden, selv om dennes øverste Ende er revet eller skaaret bort i 

 en Dybde af nogle cm. Skal Planten grundigt udryddes, f. Eks. i 

 en Have, maa dens Rødder derfor helst fjærnes fuldstændigt. — 

 De rosetstillede Blade har en ejendommelig Form, der iøvrigt 

 varierer noget (de benævnes høvlformet-fligede). Fra Rosettens 

 Midte udgaar det lange og hule Blomsterskaft. 



Mælkebøttens Blomster er noget anderledes byggede end de 

 hidtil omtalte Arters. De er alle ens (Fig. 2). Kronen er tunge- 

 formet og har 5 smaa Tænder, der angiver Kronbladenes egentlige 

 Antal (sammenlign Hvid Okseøje, S. 10). Alle Blomster er ens- 

 kønnede, de indeholder som Regel baade Støvdragere og Støvvej. 

 Mælkebøtten og andre Arter af Kurvblomstrede, hvis Blomster er 

 byggede som Mælkebøttens, hører sammen i en Gruppe: Cikorie- 

 gruppen eller Tungeblomstrede (Cichorieæ). De udmærker sig næsten 



