48 



vore Slyngplanter derved, at dens Stamme bliver træagtig; den 

 stemmer deri overens med Tropernes mange Slyngplanter, de saa- 

 kaldte Lianer, og vil man danne sig et Billede af, hvordan disse 

 saa ofte omtalte Planter, der er en af Urskovens Ejendommelig- 

 heder, ser ud, kan man tænke sig den almindelige Gedeblad og 

 dens Omgivelser i større Maalestok. 



Slyngplanter afviger fra Klatreplanter, hvorpaa Galdebær 

 (Nr. 59) var et Eksempel, derved, at selve Stænglen snor sig om 

 en eller anden Genstand ; det er ikke særlige Organer, som hæfter 

 den fast. Hos Slyngplanterne vokser nemlig Stænglens Spids ikke 

 lige op som hos andre Planter, men beskriver en Skruelinje, og 

 dette vedbliver den med, naar den har lagt sig op af en Stamme 

 eller Gren ; derimod er den ikke, saaledes som en Klatretraad, føl- 

 som for Berøring. 



Vedvindel kan slynge sig op ad høje Træer og naa op til 

 en Højde af 10 m eller maaske endog derover. Den er almindelig 

 udbredt i Skove og Hegn i Danmark, medens den i Norge kun 

 findes i Kystegnene, mod Nord til Molde. 



Blomsterne er samlede til Kranse i Spidsen af Grenene, støt- 

 tede af de modsatte og elliptiske Blade. Kronerne er prægtige, 

 tragtformede og som hos alle Arter af Gedeblad tolæbede; udven- 

 digt er de oftest rødlige, indvendig først rent hvide, dernæst gul- 

 hvide; de lange Støvdragere og Griflen rager ud af Svælget. I 

 Bunden af det lange Kronrør afsondres rigelig Honning; det er 

 dog kun meget langsnablede Insekter, der kan naa ned i Bunden 

 af disse lange Rør, nemlig de store Aftensværmere af Sphinx- 

 Gruppen. I Overensstemmelse med, at det er Tusmørkesværmere, 

 der skal besørge Bestøvning, udsender Blomsterne om Aftnen en 

 meget stærk Duft, og man kan paa stille Sommeraftner se Dueurt- 

 Sværmere, Liguster-Sværmere og hvad de ellers hedder, komme 

 lynsnart flyvende gennem Luften og styre lige paa den blomstrende 

 Gedeblad, hvor de sværmer fra Blomst til Blomst. 



Frugten er ogsaa hos denne Art et rødt Bær, der spredes 

 ved Fuglenes Hjælp 



Den nærstaaende dyrkede Art, den egentlige Kaprifolium 

 {Lonicera caprifolium L.) hører hjemme i Syd-Europa; den ligner 

 meget den vilde, men afviger ved, at de øvre Bladpar er sammen- 

 voksede til en Skaal. 



Tav. 66. Fig. 1. Blomstrende Gren. Fig. 2. Frugtstand. 



